КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №758/6113/19                                                                        Головуючий у І інстанції - Гребенюк В.В.  
апеляційне провадження №22-ц/824/1051/2021                              Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
22 лютого  2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів  Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,
 
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-                                                                                  
                                                                  встановив:
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача  аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказував, що він є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.07.2014 року рішенням Подільського районного суду м.Києва було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 29.03.2019 року на виконання рішення іноземного суду сина було повернуто до постійного місця проживання в Україну. Зазначав, що син мешкає з ним та він один піклується про нього, а йогом мати мешкає окремо та жодної матеріальної допомоги не надає. 
18.06.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у цивільній справі 758/6113/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 369/5231/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, про відібрання дитини.
Своє клопотання представник відповідача обгрунтовував тим, що вказані позови взаємопов`язані, в своїй позовній заяві ОСОБА_2 ставить питання про негайне відібрання дитини у батька, без позбавлення його батьківських прав. А тому ця справа не може бути розглянута Подільським районним судом до вирішення судом цивільної справи № 369/5231/19.
        Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ,  задоволено та зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до розгляду іншої справи в порядку цивільного судочинства за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, справа № 369/5231/19;
        Не погоджуючись з вказаною ухвалою  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
    Апеляційну скаргу мотивував тим, оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи зазначає, що зупинення провадження у цивільній справі може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути  вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов від яких залежить можливість її розгляду і з`ясування чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
     Вказує, що метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої цивільної справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесу проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
    Наголошує, що у даній справі зібрані докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) які є предметом судового розгляду, а отже зупинення провадження в даній справі є безпідставним.  
  Окрім того вказує, що клопотання про зупинення провадження по справі подано повторно. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання. Проте 18 червня 2020 року клопотання подано повторно з тих самих підстав, що і клопотання про зупинення провадження подане 26 грудня 2019 року та не наведено жодних нових обставин, які могли б впливати на вирішення питання про зупинення провадження. Відзив у встановлений судом термін не надійшов.
За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, розгляд апеляційної скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам, оскаржувана ухвала суду не відповідає.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішення в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.
Зупинення провадження у справі не повинно призводити до затягування розгляду справи.
Тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України дає підстави дійти висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, яка зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (провадження № 61-19434св18).
Як на підставу для зупинення провадження у даній справі, Подільський районний суд міста Києва посилався лише на факт розгляду судом цивільної справи за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, про відібрання дитини.
При цьому, зупиняючи провадження у справі, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Процесуальним законодавством встановлено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
 
        Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01.02.2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чидійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежитьприйняття рішення у цій цивільній справі.
 
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
 
Так, у цивільній справі № 758/6113/19 зібрані докази, які дозволяютьвстановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 
Сторонами подано та судом першої інстанції витребувано докази, на підставі яких вбачається можливим самостійно встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 
Неможливість розгляду цивільної справи № 758/6113/19 до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.
 
Проте, в оскаржуваній ухвалі не вказано, які саме обставини не можливо встановити при розгляді цивільної справи № 758/6113/19.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не проаналізував предмет та підстави позову у справах і не зазначив обставини, які б вказували на те, що розгляд судом вказаної справи виключає можливість на підставі наданих доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Більше того, мотивувальна частина ухвали не містить жодного обґрунтування того, у чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду вказаної справи.
За таких обставин суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про зупинення провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить як чинному ЦПК України, так і принципу ефективності судового процесу.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що ухвала Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 259, 369, 374, 379, 381, 382, 384 України, суд, -
                                                         ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:
Судді: