ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № П/811/2521/17(2-ап/1140/13/18)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 - інспектора роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Брегей Р.В.) у справі №П/811/2521/17(2-ап/1140/13/18) за позовом   ОСОБА_2  до  Інспектора роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Крилова Сергія Олександровича, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Управління Державної автомобільної інспекції     про визнання протиправними дій,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач у грудні 2017р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.74-92 Т1) про  визнання протиправними дій які полягали у неправомірному застосуванні сили та спричинення тілесних ушкоджень, після зупинення транспортного засобу, що мале місце 13 травня 2015 року за адресом:   АДРЕСА_1 .
Позовні вимогу по суті обґрунтовані тим, що дії відповідача вчинені з перевищенням повноважень та в таких діях  відповідача наявні ознаки кримінального правопорушення.
Судом першої інстанції до участі в справі залучені у якості відповідачів Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Управління Державної автомобільної інспекції.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позов задоволено.
Відповідач – ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати рішення та закрити провадження у справі.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що доводи позову ґрунтуються матеріалами службової перевірки.
Учасники справи не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Сторони повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи справу по суті позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що спір у цій справі є публічно – правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. 
Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у  зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім  випадків, коли  для  розгляду таких спорів законом  встановлено інший  порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують владні управлінські функції.
Водночас, в силу пункту другого частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.
Виходячи із положень наведеної норми, законом може бути передбачено вирішення певних категорій публічно-правових спорів у порядку іншого судочинства.
Враховуючи вищезазначене, публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.
Згідно з ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.
Пунктом 10 статті 3 КПК України передбачено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Позивач звертаюсь до суду із зазначеним позовом вказує на перевищення відповідачем службових повноважень та наявністю в таких ознак скоєння кримінального правопорушення.
Як свідчать матеріали справи, 13 травня 2015 року о 13:20 годин ОСОБА_2 звернувся з заявою до Олександрійського МВ Управління МСВ України в Кіровоградській області про неправомірне застосування до нього фізичної сили працівниками Управління ДАІ за адресою  по просп.Леніна в м.Олександрія Кіровоградської області після зупинки транспортного засобу “Ауді А6” № НОМЕР_1 . Того ж дня позивач звернувся з заявою про вчинення злочину до прокуратури м.Олександрія (Том 2 а.с.49-50).
Орган прокуратури зареєстрував кримінальне провадження №4215120070000053 за частиною 1 статті     365 КК України.
Крім того, ОСОБА_2 подав  також скаргу до УМВС України в Кіровградській області на дії працівників Управління ДАІ Крилова С.О. і ОСОБА_3 . З цих підстав Наказом УМВС України в Кіровградській області від 13 травня 2015 року №413 призначено службове розслідування (Том 2 а.с.48).  
За результатами проведеного службового розслідування 11.06.2015р. затверджено висновок, копія якого направлено  до прокуратури для прийняття рішення згідно законодавства. (а.с. 110-114 Т1)
Вищевказане кримінальне провадження, згідно матеріалам справи, не припинено.
Таким чином, при визначенні юрисдикцій у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень має значення, в тому числі, і предмет спору. У разі, коли він виник чи пов`язаний з кримінальним провадженням, то на такі правовідносини юрисдикція адміністративних судів не поширюється.
Враховуючи те, що дії працівника поліції, які викладені у вказаному позові, стосуються незаконного застосування сили, що спричинило йому тілесні ушкодження, стали підставою проведення службового розслідування та наявністю кримінального провадження №4215120070000053 за частиною 1 статті 365 КК України, даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки у цьому позові позивач по суті  ставить питання про встановлення вини особи – відповідача.
Правомірність дій працівника поліції при виконання службових обов`язків та інших процесуальних дій, проведених у межах кримінального провадження, яке не припинено, підлягає перевірці судом у порядку кримінального судочинства. Відповідно до пункту     2     частини другої статті 19 КАС України на справи за скаргами на такі процесуальні дії юрисдикція адміністративних судів не поширюється.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених    статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Приписи п. 1 ч.1 ст. 238 КАС України    визначають, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої    статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Щодо роз`яснення судом позивачеві до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність протиправність дії працівника поліції, які викладені у вказаному позові, стосуються незаконного неправомірному застосуванню сили, що спричинило йому тілесні ушкодження, розслідуються у кримінальному провадженні №4215120070000053.
З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення, порушивши норми процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі.
Керуючись ст. ст.    238,    239, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,    -       

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - інспектора роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №П/811/2521/17(2-ап/1140/13/18) скасувати.
Провадження у справі закрити.
                    Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття (27.01.2021р.), та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко