ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 159/3098/17
адміністративне провадження № К/9901/44688/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №159/3098/17
за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою  Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2017 року (суд у складі головуючого судді - Логвинюк І. М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Старунського Д.М., суддів: Багрія В.М., Рибачука А.І.,)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просив:
1.1. визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення від 14 липня 2017 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років; 
1.2. зобов`язати Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити пенсію ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку на 8 років та здійснити нарахування та виплату невиплачених сум пенсії, починаючи з 18 квітня 2017 року.
2. Позовна заява мотивована тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосував норми статті 3, 19 Конституції України, статтю 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відмовив  у призначенні пенсії.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано дії Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсій за віком із зменшенням пенсійного віку протиправними. Зобов`язано Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 18 квітня 2017 року.
4. Рішення судів мотивовані тим, що позивач на дату звернення із відповідною заявою до відповідача мав право на пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося до  Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
6. Касаційна скарга мотивована тим, що позивач у встановлений відповідачем тримісячний строк на надав необхідних документів для призначення йому пенсії, а тому ніякої протиправності в діях Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України немає.
7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
8. 13 березня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі – КАС України) передано до Верховного Суду. 
9. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2018 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: Гімон М.М. - головуючий суддя, судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
10. У зв`язку зі зміною спеціалізації  судді-доповідача Гімона М.М. (відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14), розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі № 815/3058/17. 
11. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Стрелець Т.Г., судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12.   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у 1986 - 1997 р., що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 , виданого Волинською облдержадміністрацією 21.01.1993 та паспортом позивача (а.с. 5-7).
13. 18.04.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, надавши документи, які засвідчують його особливий статус: копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорії 2), а також копії наявних у нього інших документів, відмічених у розписці – повідомленні (а.с. 8).
14. Однак, листом відповідача № 10359/02-21-2 від 21.07.2017 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії як пільговикові з огляду на ненадання документів, що підтверджували б періоди участі позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в період з 01.06.1987 року по 31.08.1987 року, а відповіді на його відповідні запити, ним не отримано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
16. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
17.          8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
18.          За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
19. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
20.  Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла наступних висновків.
21. Відповідно до статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі – Закон № 796-XII) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 частини першої статті 14 Закону № 796-XII визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.
Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів - 10 років.
Згідно пункту 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (далі - Порядок № 51), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в матеріалах справи наявні наступні копії документів, наданих позивачем, якими підтверджується період перебування та виконання службових обов`язків ОСОБА_1 в зоні Чорнобильської АЕС, а саме:
-  посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 , виданого Волинською облдержадміністрацією 21.01.1993 року (а.с. 7).
- справка № 52 від 16.01.1990 року (а.с. 43 зворот) та картки обліку доз радіоактивного забруднення (а.с. 44), завірених головою ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області 19.07.2017 року.
- Архівна довідка від 01.09.1987 року (а.с. 43), відповідно до якої у період з 01.06.1987 року по 01.09.1987 року ОСОБА_1 виконував службові обов`язки в оперативній групі МВД Київського облвиконкому та приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні небезпеки № 1 з періодичним виїздом в зони №2,3. Отримав дозу опромінення – 2,600 рентген (а.с.43).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач самостійно звертався до ряду установ та організацій з приводу надання йому відповідних довідок, що стверджується копіями його заяв від 20.06.2017 року, 26.06.2017 року, 30.06.2017 року, копією листа управління соцзахисту населення виконкому Ковельської міськради Волинської області від 26.06.2017 року № 1 910/1.42, а також з приводу отримання документів, що підтверджують періоди та населені пункти, у яких позивач був залучений до робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, що також підтверджується копіями його запитів від 19.08.2017 року, 06.07.2017 року.
Суди дослідили копії наданих позивачем документів, що надійшли відповідачеві на його запити по спливу тримісячного терміну, копії довідок про періоди перебування позивача в зоні ЧАЕС і виконання ним службових обов`язків та карток обліку доз радіоактивного опромінення з архівної особової справи ОСОБА_1 та дійшли обґрунтованих висновків, що вказані вище документи підтверджують факт перебування позивача в службовому відрядженні та участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 01.06.1987 року по 31.08.1987 року.
З огляду на викладене, суди дійшли правильного висновку, що оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.06.1987 року по 31.08.1987 року,   ОСОБА_1 має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а тому підстави для її задоволення – відсутні.
22. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
23. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
24. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
25. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - залишити без задоволення.
2. Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2017 року  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року по справі №159/3098/17 - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко
                                                                      Л.В. Тацій