Справа №588/157/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Щербаченко М. В.	
Номер провадження 33/816/189/21 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря судового засідання Сітало Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Кудіна О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.02.2021 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.02.2021 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 25.11.2020 о 14 год. 40 хв. у м. Тростянець по вул. Набережній, 26, керував автомобілем «ВАЗ-21099» з номерним знаком НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння згідно з висновком №115 КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР від 25.11.2020 року, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22 лютого 2021 року, скасувати, провадження у даній справі закрити, а також повторно дослідити усі докази, у тому числі, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які доводять його невинуватість.
В обґрунтування своїх вимог вказував, що постанова суду незаконна, винесена без врахування обставин справи та з порушенням судом норм матеріального і процесуального права. 
Апелянт вказує, що ПДР України не порушував, його безпідставно зупинили працівники поліції та вимагали розповісти інформацію про його пасажира, коли він такої інформації не надав, то поліцейський став погрожувати, що відбере посвідчення водія, а його відправить на освідування, хоча ознак сп`яніння він не мав. 
Скаржиться ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки його доводам про недотримання поліцейськими процедури освідування, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не було складено та вручено йому Акту огляду на стан сп`яніння, в якому були б зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння. Зазначає, що його пояснення можуть підтвердити свідки, які не були раніше допитані. Судом також не враховано, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а пройшов усі необхідні процедури у закладі охорони здоров`я. 
Наполягає ОСОБА_1 на тому, що 25.11.2021 відносно нього жодного протоколу про адміністративне правопорушення не складалось, а його було складено через 1,5 місяці, хоча згідно з вимогами ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення має бути складений не пізніше, ніж через 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
Стверджує апелянт і те, що 25.11.2021 він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а виявлення у нього начебто слідів наркотичного засобу автоматично не може вважатися перебуванням особи у стані сп`яніння. При цьому, пояснює, що після смерті батька він переживав стрес і знайомі порадили йому вжити заспокійливий конопляний чай, що продається у вільному доступі в мережі Інтернет і на його етикетці зазначено, що виготовлений в ЄС, де обіг коноплі дозволений і вживають його у медичних цілях, а сліди коноплі зберігаються в організмі людини протягом 15-45 діб, хоча сам ефект після його вживання триває декілька годин. До того ж, у цей час у нього був перелом ноги, у зв`язку з чим медпрацівники прокололи йому курс знеболювальних засобів, які також містять наркотичні речовини в медичних дозах.
Також, апелянт просив врахувати, що на час розгляду справи судом 22.02.2021 року, діяла зовсім інша редакція ст. 130 КУпАП, яка не передбачала відповідальності за вказані ним в складеному проколі порушення ПДР України.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.
Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.
Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.
Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 213396 від 04.01.2021, складеним уповноваженою на те особою, відповідно до вимог закону, з якого вбачається те, що 25.11.2020 о 14 год. 40 хв. у м. Тростянець по вул. Набережній, 26, керував автомобілем «ВАЗ-21099» з номерним знаком НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння згідно з висновком №115 КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР від 25.11.2020 року, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (марихуани) (а.с.4).
З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним та беззаперечним.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення поліцейськими його прав, не знайшли свого підтвердження у матеріалами справи. Так, протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 213396 від 04.01.2021 складений старшим інспектором СРПП  Тростянецьського ВП № 1 (м. Тростянець) капітаном поліції Слобожанським В.С. з додержанням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП. 
Та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений через півтора місяці після проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння дійсно вказує на порушення поліцейськими порядку його складення, однак не спростовує в цілому законне та обґрунтоване судове рішення про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і тому не є підставою для його скасування.
Що стосується доводів апелянта про те, що з метою проходження огляду водія на стан сп`яніння поліцейський спочатку повинен запропонувати його пройти на місці зупинки транспортного засобу, а лише у випадку відмови водія - запропонувати пройти огляд у закладі охорони здоров`я, то вважаю такі доводи безпідставними, оскільки відповідно до змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, огляд особи на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в найближчому закладі охорони здоров`я.
Неспроможними є й доводи ОСОБА_1 про те, що йому не видавався Акт огляду на стан сп`яніння із зазначенням виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння, що є порушенням порядку проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння.
Так, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (у редакції постанови КМУ № 161 від 22 березня 2017 року), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Також ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року зазначає наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_4 відповідно до вимог ПДР України на законну вимогу поліцейського пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, у результаті чого було встановлено факт його перебування у стані наркотичного сп`яніння. 
При цьому, слід зазначити, що законодавець не покладає на працівників поліції обов`язку вручення водієві Акту огляду на стан сп`яніння.
Крім того, відсутність у водія Акту не спростовує факту його перебування у такому стані, що встановлено медичним висновком.
Також не спростовують факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння і його доводи щодо вживання заспокійливого чаю чи-то перебування під дією знеболювальних препаратів, оскільки диспозицією ст. 130 КУпАП чітко передбачена заборона керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Що стосується пояснень, допитаної в ході апеляційного розгляду, за клопотанням ОСОБА_1 його дружини - ОСОБА_3 , яка пояснили, що 25.11.2020 апелянт не перебував у стані наркотичного сп`яніння, але деяких час до цього вживав чай із заспокійливим ефектом, то апеляційний суд не бере їх до уваги та вважає такими, що спрямовані на визнання чоловіка невинуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП з метою уникнення ним адміністративної відповідальності.
Щодо доводів апелянта про те, що на час розгляду матеріалів справи, діяла зовсім інша редакція ч.1 ст. 130 КУпАП, то вказане не є процесуальним порушенням, оскільки датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення є 25.11.2020 року з редакцією КУпАП, в якому ч. 1 ст. 130, передбачає відповідальність і для водіїв транспортних засобів у тому числі.
Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, та в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП призначив таке стягнення, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, оскаржувана постанова судді законна та обґрунтована, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.02.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.