Ухвала
Іменем України 
 
26 січня 2021 р.
м. Київ
провадження № 51-6202 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючої             ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 9 червня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 2 листопада 2020 року.
 
Суть питання та встановлені судом обставини
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушував питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно нього судових рішень.
 
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 28 грудня 2020 року його касаційну скаргу було залишено без руху через недотримання вимог статті 427 КПК України. А саме, засуджений ОСОБА_4 вказував на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, проте не наводив відповідних доводів та підстав в обґрунтування цього, з огляду на вимоги ст. 414 КПК України. 
 
Також, за змістом касаційної скарги засуджений не погоджувався з рішеннями судів як першої, так і апеляційної інстанцій, однак у прохальній частині своєї скарги просив скасувати лише вирок суду першої інстанції. Тому мотивувальна та прохальна частини скарги суперечили одна одній.
Крім того, викладені вимоги засудженого не узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
 
Тому Суд касаційної інстанції встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.
 
Копія ухвали Верховного Суду від 28 грудня 2020 року була направлена за місцем відбування покарання засудженого для вручення йому під розписку.
 
Згідно власноручно написаної розписки, надісланої з Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)»,  ОСОБА_4 отримав копію ухвали Верховного Суду 4 січня 2021 року. 
 
Мотиви суду
 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Зі змісту поданої на усунення недоліків касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не погоджується з постановленими відносно нього судовими рішеннями, проте не наводить обґрунтування щодо їх незаконності з підстав, передбачених ст. 438 КПК України, а також не вказує, які саме вимоги матеріального або процесуального права були порушені. 
 
Засуджений також висловлює свою незгоду з призначеним йому покаранням, вважає його надто суворим, однак не наводить обґрунтованих доводів та підстав, з огляду на вимоги ст. 414 КПК України. При цьому обмежується наведенням лише загальних фраз, без належного обґрунтування своїх вимог та зазначення того, у чому полягає незаконність судових рішень в цій частині.
 
Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Проте, вимога засудженого  не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги.  
 
Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 28 грудня 2020 року недоліків касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 не усунув.
 
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Галицького районного суду м. Львова від 9 червня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 2 листопада 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                             ОСОБА_3