УХВАЛА
 
19 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 185/4749/19
провадження № 61-3462ск21
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 
2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кукаріної Наталії Олександрівни про скасування постанови про закриття виконавчого провадження та зобов`зання вчинити певні дії, визнання дій, бездіяльності незаконними, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
02 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 16 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 04 листопада 2020 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення скарги.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
 
Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду його представником в інтернет-ресурсі ОПЕНДАТАБОТ 
25 листопада 2020 року. Після чого 22 грудня 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу, яку ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року повернуто.
 
Вказані доводи Верховний Суд вважає неповажними, оскільки ОСОБА_1 , не надано належних доказів отримання судового рішення 25 листопада 
2020 року і з долучених до касаційного провадження документів (витяг судового реєстру по справі № 185/4749/19) не убачається отримання оскаржуваної постанови 25 листопада 2020 року.
 
Таким чином,  ОСОБА_1 необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші поважні підстави для поновлення цього строку та надати належні докази 
на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України 
до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Натомість, у касаційній скарзі заявник вказує на те, що Законом України «Про судовий збір» сплата судового збору за подання скарги на дії державного виконавця не передбачена, а тому при поданні даної касаційної скарги судовий збір також не сплачується.
 
Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений 
у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби. 
 
Водночас у частині другій статті 4 вказаного Законуне встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 
2018 року, в справі № 12-66гс18, дійшла висновку, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено вказаним Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.
 
Відповідно до положень частини другої статті 416 ЦПК України та частини першої статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковими для застосування судами.
 
Таким чином, за подання касаційної скарги на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2020 року 
та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року 
у даній справі, судовий збір сплачується на загальних підставах.
 
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом 
на дату подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2021 року становить 2 270,00грн.
 
Отже,  ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2020 року 
та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 рокунеобхідно сплатити 454,00 грн судового збору.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, 
не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 
2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          С. Ю. Бурлаков