КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 757/50718/20-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/2529/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Волкова С.Я. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
01 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                         Нежура В.А.
судді                                              Березовенко Р.В., Мостова Г.І.,
секретар                                        Рудик О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Укр Кредит Фінанс», треті особи: ПН КМНО Григорян Д.Г., ПВ ВО м. Києва Табінський О.В., в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 ПН КМНО Григорян Д.Г., реєстровий номер № 276, яким задоволено вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 18 300,00 грн.
Також, разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису ПН КМНО Григорян Д.Г., реєстраційний номер № 276 від 08.09.2020, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 63152052, відкритого ПВ ВО         м. Києва Табінським О.В .
Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не вжиття заходів забезпечення позову в разі задоволення позову значно ускладнить виконання рішення суду та змусить ОСОБА_1 звертатись до суду за поворотом виконання, стягнутого за виконавчим написом нотаріуса (а.с. 12-13).
Ухвалою Печерського районного суду від 19.11.2020 відмовлено       ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 24-25).
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким вжити заходи задоволення позову та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису     ПН КМНО Григорян Д.Г., зареєстрованого в реєстрі № 276 від 08.09.2020, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 63152052, відкритого ПВ ВО         м. Києва Табінським О.В .
Подану заяву обґрунтовує тим, що предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та не вжиття заходів забезпечення позову в разі задоволення позову значно ускладнить виконання рішення суду та змусить ОСОБА_1 звертатись до суду за поворотом виконання, стягнутого за виконавчим написом нотаріуса, оскільки ПН Табінським О.В. вже здійснюється стягнення коштів із заробітної плати позивача при примусовому виконанні виконавчого напису ПН КМНО Григорян Д.Г. зареєстрованого в реєстрі № 276 від 08.09.2020 (а.с. 28-30).
Відзиву від учасників справи не надходило.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява позивача належним чином не обґрунтована та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, адже виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Але погодитись із такими висновками в повному обсязі не можливо з огляду на таке.
Статтею ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Як вбачається з матеріалів справи між сторонами наявний спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчинений 08.09.2020 ПН КМНО Григорян Д.Г., реєстровий номер № 276, яким задоволено вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 18 300,00 грн. Постановою ПВ ВО м. Києва Табінським О.В. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 14). Отже, за вчиненим виконавчим написом вже почалося виконання, а саме стягнення із заробітної плати заявника.
Пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни, зареєстрованого в реєстрі за № 276 від 08 вересня 2020 року, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 63152052, відкритого Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складений 09 лютого 2021 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                  В.А. Нежура
 
Судді                                                                                            Р.В. Березовенко
 
                                                                                                        Г.І. Мостова