ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 березня 2021 року           справа №200/11348/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Ястребової Л.В., Гайдара А.В., Сіваченка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі №200/11348/20-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М., складене у повному обсязі 08 лютого 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, в якому просив визнати неправомірною відмову у державній реєстрації автомобіля MERSEDES BENZ МL 270, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 13.01.2004 року, про яку зазначено у листі Територіального сервісного центру № 1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області від 30 жовтня 2020 року та зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо здійснення державної реєстрації автомобіля MERSEDES BENZ МL 270, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 13.01.2004 року у відповідності до вимог діючого законодавства із зазначенням обставин і підстав прийняття такого рішення і посиланням на конкретну правову норму, яка передбачає прийняття відповідного рішення та здійснити державну реєстрацію вказаного автомобіля, право власності на який виникло у позивача на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09 грудня 2016 р. по справі №263/12087/16-ц (а.с. 1-12).
В обґрунтування позову зазначив, що 09 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області визнав мирову угоду, укладену між позивачем та директором Arvalstu komersanta «Pride Services LLC» Бушнєвим Віталієм Володимировичем, згідно якої: Сторони визнають за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Mercedes Benz ML270, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 13.01.2004 року, який до укладення даної мирової угоди належав Arvalstu komersanta «Pride Services LLC», на підставі технічного паспорту Mercedes Benz ML270, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 13.01.2004 року, який передається позивачу в якості компенсації суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 502200 гривень. Тобто, з 15.12.2016 року (набрання законної сили) позивач на підставі ухвали суду є власником вищевказаного автомобіля. Також зазначив, що автомобіль з Латвії було ввезено компанією «Pride Services LLC», яка була власником автомобіля Mercedes Benz ML270, без сплати митних платежів в режимі тимчасового ввезення для комерційного використання його в Україні в інтересах цієї фірми. При цьому ввозив його громадянин Латвії і використовували його в Україні співробітники цієї фірми, які здійснювали свою діяльність в інтересах фірми. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами, метою яких була державна реєстрація автомобіля в якій йому було відмовлено з огляду на не сертифікацію авто та не сплату митних платежів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 140-143).
Не погодившись з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу, вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що не має ніякого відношення до ввозу автомобіля в Україну, право власності на який набув на підставі рішення суду, тобто став власником автомобіля в Україні та придбав автомобіль не безкоштовно. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09 грудня 2016 року по справі 263/12087/16-ц, яка набрала законної сили 09.12.2016 визнано мирову угоду, укладену 18.11.2016 між ОСОБА_1 та директором Arvalstu komersanta "Pride Services LLC" ОСОБА_2 , згідно якої: Сторони визнають за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Mercedes Benz ML270, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 13.01.2004 року, який до укладення даної мирової угоди належав Arvalstu komersanta «Pride Services LLC», на підставі технічного паспорту Mercedes Benz ML270, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 13.01.2004 року, який передається позивачу в якості компенсації суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 502200 (п`ятсот дві тисячі двісті) гривень (а.с. 17).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року по справі № 200/3440/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково. Визнано протиправною відмову Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області в особі Територіального сервісного центру № 1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області Полупанову В.А. у державній реєстрації автомобіля MERSEDES BENZ МL 270, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 13.01.2004 року, викладену у листі Територіального сервісного центру № 1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області від 01липня 2020 року за вих. №31/25-144-450. Зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області в особі Територіального сервісного центру № 1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.06.2020 щодо здійснення державної реєстрації автомобіля MERSEDES BENZ МL 270, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 13.01.2004 року, та прийняти рішення у відповідності до вимог діючого законодавства із зазначенням обставин і підстав прийняття такого рішення і посиланням на конкретну правову норму, яка передбачає прийняття відповідного рішення. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 37-43).
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі № 200/3440/20-а, яке набрало законної сили 15.10.2020 року, РСЦ МВС в Донецькій області повторно розглянута заява позивача від 17.06.2020 року та надана відповідь від 30.10.2020 року № 246-лк у порядку виконання рішення суду, в якій зазначено зокрема, що абзацем 6 п.11 Порядку №1388 встановлено, що державна реєстрація зазначених транспортних засобів (в тому числі право власності на які встановлено за рішенням суду), ввезених на митну територію України без сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що передбачені законодавством під час імпорту таких засобів, проводиться за умови подання документів про внесення таких податків і зборів, за винятком безоплатно переданих конфіскованих транспортних засобів та транспортних засобів, які згідно з податковим законодавством звільнені від їх сплати, із внесенням відповідного запису у свідоцтво про реєстрацію. 
Враховуючи той факт, що для проведення першої державної реєстрації транспортного засобу не подано документ про внесення податків і зборів (обов`язкових платежів), це унеможливлює проведення державної реєстрації (а.с. 48-49).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 4 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить визначення порядку здійснення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, проведення їх обов`язкового технічного контролю тощо.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок №1388).
Згідно пункту 1 Порядку №1388 цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:
- договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;
- укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
- укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
- нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
- договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою;
- договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу;
- свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати;
- рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном;
- рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність;
- копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;
- довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;
-акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;
- митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;
- договір фінансового лізингу;
- акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
Положеннями пункту 11 Порядку №1388 визначено, що державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності). До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності, або рішення Кабінету Міністрів України чи комісії, утвореної відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985.
У відповідності до абзацу шостого пункту 11 Порядку №1388 державна реєстрація зазначених транспортних засобів, ввезених на митну територію України без сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що передбачені законодавством під час імпорту таких засобів, проводиться за умови подання документів про внесення таких податків і зборів (обов`язкових платежів), за винятком безоплатно переданих конфіскованих транспортних засобів та транспортних засобів, які згідно з податковим законодавством звільнені від їх сплати, із внесенням відповідного запису у свідоцтво про реєстрацію.
Відповідно до пункту 28 Порядку ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих органами доходів і зборів посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС.
З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав право власності на автомобіль, у відповідності до судового рішення.
Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області листом від 30.10.2020 року № 246-лк, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі №200/3440/20-а, повторно розглянув заяву та повідомив позивача, що для проведення першої державної реєстрації транспортного засобу не подано документ про внесення податків і зборів (обов`язкових платежів), це унеможливлює проведення державної реєстрації. За умови надання повного пакету документів та дотримання порядку, передбаченого для першої державної реєстрації транспортних засобів, зокрема подання документу про внесення податків і зборів, територіальним органом з надання сервісних послуг МВС буде здійснено реєстрацію автомобіля у відповідності до норм чинного законодавства. 
Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що усі транспортні засоби, що ввозяться на територію України, підлягають митному оформленню в порядку, встановленому чинним законодавством.
Здійснюючи державну реєстрацію транспортних засобів, увезених із-за кордону, сервісні центри МВС наділені повноваженнями щодо перевірки сплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів.
При цьому наявність документів про внесення зазначених платежів є обов`язковою умовою реєстрації таких транспортних засобів в сервісних центрах МВС.
Таким чином, дії уповноважених органів МВС щодо відмови в реєстрації транспортних засобів, увезених із-за кордону для постійного користування, у разі встановлення факту несплати митних платежів, незалежно від того, на кому лежить обов`язок сплатити зазначені платежі, є правомірними.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, воно видане уповноваженим органом Латвійської Республіки (а.с. 15).
Отже, спірний автомобіль у митному відношенні не оформлявся, податки і збори (обов`язкові платежі) під час імпорту його на митну територію України не були сплачені. Відповідно державна реєстрація такого транспортного засобу без пред`явлення документів про сплату вказаних платежів є неможливою, оскільки суперечить правовим нормам Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що державній реєстрації транспортного засобу передує обов`язкова процедура сплати відповідних платежів. При цьому, відсутність документів про сплату митних платежів є умовою, за якою перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена. Крім того, наявність права власності на автомобіль на іноземній реєстрації за рішенням суду ні яким чином не ставить у залежність проведення державної реєстрації такого транспортного засобу з порушенням Порядку №1388, зокрема щодо не сплати передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів).
Отже, враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції цілком правомірно відмовив в позові.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції по суті прийнято правильно, тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі №200/11348/20-а - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 29 березня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, в порядку передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                            Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                                  А.В. Гайдар

                                                                                                                            І.В. Сіваченко