Ухвала
Іменем України
 
11 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 308/11017/20
провадження № 51-89впс21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
 
захисників
(в режимі відеоконференції)                   ОСОБА_5 ,
      ОСОБА_6 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні подання Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у  вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі – КК), та ОСОБА_9 ? у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч . 1 ст. 366 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

 
 
Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) внесено вищезазначене подання, яке мотивоване тим, що 28 грудня 2020 року до Закарпатського апеляційного суду надійшло подання Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про направлення вище зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів у зв`язку з тим, що більшість дій, які пред`явлено в обвинуваченнях, зокрема, ОСОБА_8 – директором ТОВ “Елби”, місце знаходження якого є м. Київ (вул. Срібнокільська, 22), були вчинені поза межами території, на яку розповсюджується юрисдикція Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, тому матеріали даного кримінального провадження слід направити на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.
Захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у своїх письмових заявах заперечують проти задоволення подання, вказують, що згідно обвинувачення злочин передбачений ч. 5 ст. 191 КК, який є найбільш тяжким, вчинено на території міста Ужгород.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наполягали на тому, що подання апеляційного суду не підлягає задоволенню.
Іншим учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду подання не надходило.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно із ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено декілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, ? суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення такого правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
У частині 1 ст. 34 КПК визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, при цьому в абзаці 6 вказаної норми визначає виняткові випадки, у яких кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності може бути передано на розгляд до іншого суду. 
Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Зі змісту обвинувального акта вбачається, що найбільш тяжким кримінальним правопорушенням, скоєння якого пред`явлено в обвинуваченнях, є злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК.
Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК, визнчачений законодавцем як матеріальний, адже передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка спричиняється власнику майна у зв`язку з позбавленням його можливості реалізувати права володіння, користування та розпорядження означеним майном. Згідно обвинувального акта майнова шкода настала в момент перерахунку коштів Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» за вказаних вище обставин, через ГУДКУ у Закарпатській області рахунок (МФО 820172) на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕЛБИ», відкритий в АТ «Райфайзен банк Аваль» МФО 380805. Необхідно зазначити, що місцезнаходження юридичної особи, на рахунок якої перераховано грошові кошти, не є визначальним у цьому випадку, оскільки відповідна особа може розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.
В обвинувальному акті відсутнє посилання на закінчення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК, у Дарницькому районі м. Києва. 
Посилання у поданні про те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення на території Дарницького району м. Києва, перебуваючи на посаді директора ТОВ «ЕЛБИ» (юридична адреса вул. Срібнокільська, 22, м. Київ), тобто поза межами території, на яку поширюється юрисдикція Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, не підтверджено, а тому відсутні підстави, передбачені ст. 32 КПК, для направлення матеріалів цього кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
З огляду на викладене підстав, визначених ч. 1 ст. 34 КПК, для передачі кримінального провадження за обвинуваченням  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів не вбачає. Не встановлено Судом і виняткових випадків, передбачених абз. 6 ч. 1 цієї ж статті.
Таким чином, подання Закарпатського апеляційного суду слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні подання Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у  вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 5 ст. 191 КК, та ОСОБА_9 ? у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч . 1 ст. 366 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                            ОСОБА_2                           ОСОБА_3