ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/16315/18
адміністративне провадження № К/9901/36245/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О. В.,
суддів - Білак М.В., Жука А.В.
за участю:
секретаря судового засідання - Пушенко О.І.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Мальцева С.С.,
представника третьої особи - Слуценка Р.П.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу
№826/16315/18
за позовом  ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Державного підприємство «Львіввугілля» - про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 року, прийняте в складі колегії суддів: головуючого Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., та постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Лічевецького І.О., суддів Кобаля М.І., Мельничука В.П.
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-   визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині не розгляду подання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора Державного підприємства «Львіввугілля»;
- зобов`язати Кабінет Міністрів України у порядку встановленому   постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777 «Про порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки»   в редакції, яка діяла на момент прийняття Комісією для проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належить до сфери управління Міненерговугілля України рішення про оголошення позивача переможцем конкурсного відбору на посаду генерального директора Державного підприємства «Львіввугілля», протягом одного місяця з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили та на найближчому засіданні Кабінету Міністрів України розглянути питання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора Державного підприємства «Львіввугілля», як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Кабінетом Міністрів України протиправно не вчиняються дії щодо розгляду подання Міненерговугілля України від 16 листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження його кандидатури на посаду генерального директора ДП «Львіввугілля. Крім того, такі дії порушують його права та законні інтереси, а також суперечать вимогам Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777. 
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Рішенням  Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 року, залишеним без змін постановою  Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, позов    задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не розгляду подання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16      листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля"; зобов`язано Кабінет Міністрів України розглянути подання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16      листопада 2017 року №КМ/1-16-3036 про погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля", як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір, відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777   в редакції, яка діяла на момент прийняття Комісією для проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України рішення про оголошення позивача переможцем конкурсного відбору на посаду генерального директора Державного підприємства "Львіввугілля".
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем не доведено факту наявності правових підстав для не розгляду подання про погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля". 
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційних скарг
5.          Не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 року та постановою  Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, посилаючись на порушення судами першої та  апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Кабінет Міністрів України подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
6.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що жодним чинним нормативно-правовим актом не встановлено строк, протягом якого Кабінет Міністрів України повинен погодити кандидатуру, обрану за результатами конкурсного відбору на посаду керівника суб`єкта господарювання державного сектору економіки, а також зазначив, що суди не довели які саме права та законні інтереси позивача порушені Урядом. 
IV. Короткий зміст відзиву на касаційні скарги
7.          Позивач подав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
8.          Державне підприємство «Львіввугілля» подало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило касаційну скаргу задовольнити, рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
9.          У судовому засіданні представники відповідача та третьої особи підтримали вимоги касаційної скарги та просили задовольнити її у повному обсязі.
10.          Позивач заперечив проти задоволення касаційної скарги та просив рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.
V. Рух справи в суді касаційної інстанції
11.          Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 року та постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року.
12.          Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року замінено третю особу у справі - Міністерство енергетики та вугільної промисловості його правонаступником - Міністерством енергетики та захисту довкілля та призначено справу до розгляду у попередньому судовому засіданні за наявними у справі матеріалами  на 15 грудня 2020 року.
13.          Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 січня 2021 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
14.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП "Львіввугілля" належить до сфери управління Міненерговугілля України.
15.          Рішенням Комісії для проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міненерговугілля України (далі  - Комісія), оформленим протоколом від 12 жовтня 2017 року №5, ОСОБА_1 оголошено переможцем конкурсного відбору на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".
16.          Міненерговугілля України листом від 17 жовтня 2017 року №05/16-9376 звернулось до Голови Львівської обласної державної адміністрації (далі  - Львівська ОДА) Синютки О.М. з поданням про погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля", як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.
17.          Листом від 25 жовтня 2017 року №5/5-8031/0/2-17-4 Голова Львівської ОДА повідомив Міненерговугілля України, що у зв`язку з неврахуванням думки профспілкових організацій та трудового колективу підприємства при проведенні конкурсного відбору, з метою недопущення виникнення соціальної напруги в колективах шахтарів, кандидатура ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля" не погоджена.
18.          02 листопада 2017 року Міненерговугілля України листом №05/16-9950 повторно направило Голові Львівської ОДА подання про погодження призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".
19.          Голова Львівської ОДА листом від 16 листопада 2017 року №5/5-8627/0/2-17-30 повторно відмовив у погодженні призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП "Львіввугілля".
20.          16 листопада 2017 року Міненерговугілля України направило до Кабінету Міністрів України подання про погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП      "Львіввугілля".
21.          Станом на момент розгляду справи, подання Міненерговугілля України щодо погодження кандидатури позивача на посаду генерального директора ДП      "Львіввугілля" Кабінетом Міністрів України не розглянуто.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
22.          Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23.          Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з цим позовом, далі - КАС України)
Частина друга статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
24.          Пунктом 6 Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 року №818   (далі  - Порядок №818) визначено, що повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства разом з карткою погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства не пізніше 5 днів після її надходження надсилається керівникові центрального органу виконавчої влади, які додаються до особової справи кандидата на посаду за місцем роботи.
У разі коли протягом 5 днів повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головою місцевої держадміністрації не надіслані, пропозиція вважається погодженою.
Згідно пункту 7 Порядку   №818 у разі вмотивованої відмови Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голови місцевої держадміністрації у погодженні пропозиції щодо призначення на посаду керівника підприємства керівник центрального органу виконавчої влади повторно подає у п`ятиденний строк пропозиції щодо призначення на посаду керівника підприємства. У разі повторної відмови Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голови місцевої держадміністрації у погодженні призначення на посаду керівника підприємства керівник центрального органу виконавчої влади вносить у 10-денний строк пропозицію щодо погодження призначення на посаду керівника підприємства на розгляд Кабінету Міністрів України за участю Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голів місцевих держадміністрацій.
Положеннями пункту 20 Порядку №777 зокрема встановлено, що кандидатура, відібрана за результатами конкурсного відбору на посаду керівника підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави і вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності або річний розмір чистого доходу якого перевищує 200 млн. гривень, погоджується Кабінетом Міністрів України за поданням керівника суб`єкта управління (крім випадків, визначених абзацом п`ятим цього пункту).
Рішення комісії (а у випадках, визначених абзацами другим і п`ятим цього пункту, - рішення Кабінету Міністрів України) є підставою для укладення контракту між суб`єктом управління (господарською структурою) та переможцем конкурсного відбору.
25.          Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» 27 лютого 2014 року № 794-VII (далі -   Закон № 794-VII) діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права, законності, поділу державної влади, безперервності, колегіальності, солідарної відповідальності, відкритості та прозорості.
Частиною першою   статті 4 Закону №794-VII   встановлено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується   Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до   Конституції   та законів України.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
26.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
27.          За правилами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
28.          Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
29.          Мотивованість судового рішення є свідченням того, що: доводи та міркування сторін (учасників) судового процесу були належним чином оцінені та враховані або відхилені судом на підставі конкретно визначених мотивів; усім зібраним у справі доказам (зібраним судом або поданим учасникам справи) було надано належну правову оцінку; надано обґрунтування прийняття (врахування) та відхилення кожного доказу; наведені норми права, якими урегульовані спірні правовідносини, з наданням обґрунтування того, чому ті чи інші правові норми мають бути застосовані у конкретній спірній ситуації, враховуючи попередні два пункти.
30.          Водночас, як вбачається з матеріалів справи, представники Кабінету Міністрів України та ДП «Львіввугілля» неодноразово посилалися у своїх поясненнях та апеляційних скаргах на те, що Львівська обласна державна адміністрація листом від 25.10.2017 до Міненерговугілля зазначила про непогодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП «Львіввугілля».
31.          При цьому, Львівська обласна державна адміністрація вказувала, що до неї надійшло звернення Львівської територіальної організації працівників вугільної промисловості України від 13.10.2017 №71, в якому зазначено про те, що засідання комісії відбулося без обов`язкової участі профспілок, а також про неврахування думки профспілкових організацій та колективу директорів шахт ДП «Львіввугілля» щодо підтримки кандидата на посаду генерального директора ОСОБА_3 при проведенні конкурсу. Тобто, призначення Урядом України ОСОБА_1 на посаду генерального директора ДП «Львіввугілля» створить соціальну напругу та конфлікт на підприємстві, яке має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а тому буде суперечити Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та інтересам держави в цілому.
32.          Суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не дослідили вказані обставини та не надали їм відповідну оцінку.
33.          Також, як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просив поновити йому строк звернення до суду з цим позовом.
34.          В апеляційній скарзі, ДП «Львіввугілля» посилалося на те, що судом першої інстанції не було вирішено клопотання позивача про поновлення строку.
35.          Отже, судами першої та апеляційної інстанцій не було надано оцінку вказаним доводам ДП «Львіввугілля».
36.          Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
37.          Суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів.
38.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
39.          Суду першої інстанції під час нового розгляду справи необхідно взяти до уваги викладене в мотивувальній частині цієї постанови, установити наведені в ній обставини, що входять до предмету доказування у цій справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
IX. Судові витрати
40.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Кабінету Міністрів України задовольнити частково.
2.           Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 року та постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року в справі №826/16315/18 скасувати.
3.          Адміністративну справу №826/16315/18 направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
4.          Судові витрати не розподіляються.
Повний текст постанови складено 28 січня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                      О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                           М. В. Білак
                                                                                          А.В. Жук