ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 січня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/177/20	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Колоколова С.І.          
суддів: Головея В.М., Ярош А.І.
секретар судового засідання: Федорончук Д.О.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Мізунський А.І., довіреність №60-16224/20 від 24.12.2020;
від відповідача: не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  «Імексбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича
на рішення Господарського суду Одеської області від „17” червня 2020р., повний текст якого складено та підписано „30” червня 2020р.
у справі № 916/177/20
за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк»
до Одеського банківського союзу
про виключення зі складу засновників,

головуючий суддя  – Желєзна С.П.
місце ухвалення рішення:  Господарський суд Одеської області

          Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.  
          В судовому засіданні 28.01.2021 року згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  «Імексбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до  Одеського банківського союзу про виключення Акціонерного комерційного банку «Імексбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» зі складу засновників (учасників) Одеського банківського союзу. 
Позовні вимоги обґрунтовано наявністю рішення позивача  про вихід зі складу учасників (засновників) Одеського банківського союзу та його невиконанням з боку відповідача. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 17 червня 2020 у справі №916/177/20 (суддя Желєзна С.П.)  у задоволені позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю у господарського суду   повноважень на виключення  учасника зі складу засновників (учасників) юридичної особи, враховуючи обрання позивачем  способу  захисту, який не може бути визнаний  ефективним.
Не погодившись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  «Імексбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 17.06.2020 року у справі №916/177/20 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву АТ «Імексбанк» у повному обсязі.
На думку скаржника, рішення суду є таким, що не відповідає обставинам справи, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, скаржник зазначає, що звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до Одеського банківського союзу про виключення зі складу засновників АТ «Імексбанк» було наголошено, що заява про вихід зі складу учасників (засновників) була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Відтак, всупереч вищенаведеним положенням Статуту Одеського банківського союзу після подання АТ «Імексбанк» письмової заяви про виключення, заява повернулась без вручення, засідання Ради Одеського банківського союзу не відбулось, рішення про виключення АТ «Імексбанк» зі складу засновників не приймалось.
Проте даний факт не було прийнято судом до уваги.
Наведене, з урахуванням відмови державного реєстратора по заяві АТ «Імексбанк» у проведенні державної реєстрації змін відомостей про відповідача, а також встановлену чинним законодавством неможливість ліквідації юридичної особи у зв`язку з перебуванням останнього у складі учасників (засновників), свідчить про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ «Імексбанк» позовних вимог.
Скаржник стверджує, що він не звертався до суду з проханням щодо здійснення будь-яких повноважень чи функцій Банківського союзу, що дійсно може бути розцінено як втручання в діяльність останнього. Адже за Статутом достатньо подання письмової заяви для виключення зі складу учасників, тобто подання письмової заяви про вихід це особиста справа члена союзу. Але з огляду на те, що заяву немає куди подавати, неможливо і констатувати факт її подання. Таким чином звернення до суду обумовлено відсутністю можливості підтвердити факт подання заяви. Відтак, на думку скаржника, суду достатньо було пересвідчитись в наявності такої письмової заяви та факту неможливості її вручення Одеському банківському союзу щоб винести рішення про виключення АТ «Імексбанк» зі складу учасників.
Таке рішення, на переконання скаржника і стало б підставою для подальшого звернення АТ «Імексбанк» до державного реєстратора, внесення змін до відомостей про юридичну особу і в решті решт було б вирішено питання за яким АТ  «Імексбанк» зветратвся до суду – усунення перешкод для внесення відомостей про припинення АТ «Імексбанк». Натомість, на думку скаржника, суд самоусунувся від вирішення питань позовної заяви.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 у справі №916/177/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  «Імексбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича на рішення Господарського суду Одеської області від „17” червня 2020р. у справі № 916/177/20; призначено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  «Імексбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича до розгляду на 05 листопада 2020 року о 10:30 год.
30.10.2020 року від Публічного акціонерного товариства “Імексбанк” в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  “Імексбанк” Матвієнка Андрія Анатолійовича надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в якому останній просить провести судове засідання в режимі відеоконференції, а забезпечення судового засідання доручити Північному апеляційному господарському суду.  
З 26.10.2020 року головуючий суддя Колоколов С.І.  був тимчасово непрацездатний. У зв`язку з вищенаведеним, судове засідання, призначене на 05.11.2020р. не відбулось.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства “Імексбанк” в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  “Імексбанк” Матвієнка Андрія Анатолійовича про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Повідомлено учасників справи про те, що розгляд апеляційної скарги у справі №916/177/20 відбудеться в режимі відеоконференції   03 грудня  2020 року о 12:00 год. та доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити проведення судового засідання у справі №916/177/20 в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду.
Разом з тим, з 25.11.2020 головуючий суддя Колоколов С.І. був тимчасово непрацездатний. У зв`язку з чим, судове засідання, призначене на 03.12.2020р. не відбулось.          
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 повідомлено учасників справи про те, що розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства “Імексбанк” в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  “Імексбанк” Матвієнка Андрія Анатолійовича відбудеться в режимі відеоконференції  28 січня  2021 року о 12:30 год. та доручено Північному апеляційному господарському суду  забезпечити проведення судового засідання у справі №916/177/20 в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції 28.01.2021р. представник скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся  належним чином про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, а їх явка обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.
Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом, 31.12.1998р.  було проведено  державну  реєстрацію  Одеського банківського союзу, що підтверджується відомостями з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань  за №1006310475 від  10.02.2020р. При цьому,  з витягу  також вбачається, що  акціонерний комерційний банк „Імексбанк”  включено до переліку  засновників (учасників)  Одеського банківського союзу.
Відповідно  до п.  п.  1.1, 1.2 Статуту Одеського банківського союзу, роздрукованого позивачем із веб-сайту Союзу (http://www.bankunion.odessa.ua/index.html), Союз  є об`єднанням банків (філій банків), який створений на основі єдності загальних інтересів членів Союзу та спрямований на задоволення, захист та реалізацію його членами своїх законних прав і свобод.  Союз створений відповідно до Закону України “Про банки і банківську діяльність”, інших нормативно-правових актів України та здійснює свою діяльність на принципах законності, гласності, вільного волевиявлення, компромісного вирішення питань, з урахуванням інтересів всіх членів Союзу, довіри та взаємодопомоги у відносинах між членами Союзу, добровільності та рівноправності членів Союзу, обов`язкового виконання рішень, які приймаються органами управління Союзу, самостійності та незалежності від органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, відкритості для суспільства, засобів масової інформації.
Згідно з п. 2.1 Статуту Одеського банківського союзу метою  діяльності Союзу є захист та представництво інтересів своїх членів, розвиток державних, міжрегіональних та міжнародних зв`язків, забезпечення наукового та інформаційного обміну і професійних інтересів, розробка рекомендацій та пропозицій щодо банківської діяльності.   
Положеннями п. п. 4.1, 4.2, 4.10, 4.11,  4.17 Статуту Одеського банківського союзу врегульовано, що засновниками Союзу є банківські установи, які підписали установчу угоду від 26.12.1997р. про створення Одеського Банківського Союзу. Членство в Союзі є добровільним.  Членство в Союзі припиняється у випадках: добровільного виходу за власною ініціативою (вибуття); виключення з підстав та в порядку, встановленому цим Статутом; скоєння неетичних дій щодо окремих членів Союзу; припинення діяльності члена Союзу. Вибуття (за власним бажанням) з Союзу здійснюється на підставі поданої до Ради письмової заяви.  Виключення з Союзу відбувається за рішенням Ради. 
Відповідно до п. 5.1 Статуту Одеського банківського союзу Органами управління Союзу виступають: загальні збори – вищий орган управління; Рада – керівний орган управління; Контрольно-ревізійна комісія – контролюючий орган управління. 
Постановою Національного банку України №330 від 21.05.2015р. було постановлено  відкликати  банківську ліцензію та ліквідувати  АТ  „Імексбанк” з 27.05.2015р. 
На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №105 від 27.05.2015р.  було вирішено   розпочати процедуру  ліквідації АТ  „Імексбанк”  з 27.05.2015р. та призначити уповноважену особу на ліквідацію АТ  „Імексбанк”.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб   №1697 від 01.09.2016р.  уповноваженою  особою  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб    на ліквідацію  АТ  „Імексбанк”   було призначено Матвієнка Андрія Анатолійовича. 
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб   №261 від 29.01.2018р. було продовжено строк здійснення процедури ліквідації  АТ  „Імексбанк”    на два роки  з 27.05.2018р. по 26.05.2020р. включно. 
12.08.2019р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб    на ліквідацію АТ  „Імексбанк”   Матвієнко  Андрієм  Анатолійовичем  було прийнято рішення №1445  про вихід зі складу   засновників (учасників)  Одеського банківського союзу з проведенням державної реєстрації змін у Єдиному державному реєстрі  юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
На підтвердження  надсилання   на адресу Одеського банківського союзу рішення  №1445   від 12.08.2019р. про вихід зі складу  Одеського банківського союзу  позивачем було надано суду  копію  конверту та рекомендованого повідомлення, які були повернуті  на адресу  позивача, у зв`язку з наявністю  інших причин, що не дали змоги виконати  обов`язки щодо пересилання  поштового відправлення. При цьому,  позивачем  також було надано суду  виписку із газети про публікацію  рішення №1445   від 12.08.2019р., а також  роздруківку із веб-сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб    на підтвердження публікації вказаного рішення. 
18.09.2019р. державним реєстратором  Юридичного департаменту Одеської міської ради  за результатами  розгляду  заяви  АТ  „Імексбанк”    про виключення  його зі складу учасників Одеського банківського союзу було складено повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації. 
Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до  Одеського банківського союзу    про  виключення зі складу  засновників, позивачем було наголошено, що заява  останнього про вихід  зі складу учасників (засновників)  була залишена  відповідачем без відповіді та задоволення. Наведене, з урахуванням   відмови державного реєстратора у проведенні державної реєстрації  змін відомостей про  відповідача, а також встановлену  чинним законодавством неможливість ліквідації  юридичної особи,  в даному випадку позивача,  у зв`язку з перебуванням останнього   у складі учасників (засновників), за переконанням  АТ  „Імексбанк”, свідчить про наявність правових підстав для  задоволення заявлених позовних вимог.
Проаналізувавши правовідносини сторін, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України). 
За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.
Згідно зі ст. 2 Закону України „Про банки і банківську діяльність” банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. 
Відповідно до ст. 3 Закону України „Про банки і банківську діяльність” цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків. Положення цього Закону та нормативно-правові акти Національного банку України застосовуються як до банків, так і до філій іноземних банків. Положення цього Закону застосовуються до представництв іноземних банків, що діють на території України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами (угодами), згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також до філій українських банків за кордоном та до пов`язаних з банком осіб, визначених   статтею 52   цього Закону. Відповідні положення цього Закону поширюються також на окремі зобов`язання і відповідальність інших осіб, діяльність яких пов`язана з функціонуванням банків. Відносини, що виникають під час застосування процедури тимчасової адміністрації та ліквідації емітента іпотечних облігацій, цей Закон регулює в частині, що не суперечить   Закону України   "Про іпотечні облігації".
Приписами ст. 13 Закону України „Про банки і банківську діяльність” врегульовано, що з метою захисту та представлення інтересів своїх членів, розвитку міжрегіональних та міжнародних зв`язків, забезпечення наукового та інформаційного обміну і професійних інтересів, розробки рекомендацій щодо банківської діяльності банки мають право створювати неприбуткові спілки чи асоціації. Банківські спілки та асоціації не мають права займатися банківською чи підприємницькою діяльністю і не можуть бути створені з метою отримання прибутку. Асоціація (спілка) банків є договірним об`єднанням банків і не має права втручатися у діяльність банків - членів асоціації (спілки).          
Як встановлено господарським судом та підтверджено під час апеляційного перегляду, Одеський банківський союз  був створений відповідно до Закону України “Про банки і банківську діяльність”. При цьому, АТ  „Імексбанк” виступає учасником (засновником)  Одеського банківського союзу.          
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вірним висновком господарського суду, що правовідносини між  сторонами по справі щодо участі позивача у Одеському банківському союзі, в тому числі,  питання про вихід   позивача зі складу  учасників Союзу,  за своєю правовою  природою є наближеними до корпоративних.
Відповідно до ст.  167 Господарського кодексу України   корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Згідно з частиною 1 статті 89 Господарського кодексу України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.
Частиною 2 статті 97 Цивільного кодексу України, органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.
Як вбачається із Статуту Одеського банківського союзу, членство в Союзі припиняється у випадку  добровільного виходу за власною ініціативою (вибуття). Крім того, у випадках, передбачених Статутом Одеського банківського союзу, член (учасник) може бути виключений зі складу Союзу на підставі рішення  Ради. Варто зазначити, що  виключення учасника з Союзу  є санкцією за невиконання обов`язків перед Союзом на відміну  від  припинення членства у Союзі,  яке залежить виключно від волевиявлення  учасника.  Таким чином, шляхом подачі заяви про вихід зі складу учасників членство позивача в Союзі буде вважатися припиненим. 
У ч.4 п.29 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» господарським судам роз`яснено, що виключення учасника з ТОВ відповідно до Закону України «Про господарські товариства» належить до компетенції зборів ТОВ, а не суду.
У п.4.24 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» роз`яснено, що під час вирішення спорів, пов`язаних з виключенням учасників з господарських товариств, господарським судам слід враховувати, що прийняття рішення про виключення учасника з господарського товариства законом віднесено до компетенції загальних зборів учасників цих товариств, а не суду. Виключення учасника з товариства судом є втручанням у господарську діяльність товариства, а тому суд не має права брати на себе функції органів управління товариством; суд перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника у разі подання ним позову про визнання такого рішення недійсним.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виключення учасника зі складу  Союзу  або будь-якої юридичної особи за судовим рішенням  є втручанням у  діяльність   останньої,  оскільки у суду відсутні повноваження на привласнення функцій органів управління юридичної особи. 
Положеннями чинного  законодавства  не передбачено права суду вирішувати питання про виключення учасників зі складу  засновників (учасників), в тому числі, створених відповідно до ст. 13  Закону України „Про банки і банківську діяльність” неприбуткових спілок чи асоціацій.
Як зазначалось вище, 12.08.2019р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб    на ліквідацію АТ  „Імексбанк”   Матвієнко  Андрієм  Анатолійовичем  було прийнято рішення №1445  про вихід зі складу   засновників (учасників)  Одеського банківського союзу. В результаті   прийняття  вказаного рішення, яке надсилалось на адресу відповідача, членство АТ  „Імексбанк” в Одеському банківському союзі є припиненим, що відповідає положенням  Статуту  Одеського банківського союзу.
Згідно зі  п. 10 ч. 4 ст. 17  Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” від   15.05.2003р.    №   755-IV  (з наступними змінами та доповненнями) для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подається,  зокрема, примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи. 
При цьому, згідно п. 8 ч. 1 ст. 1  Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”  заявник, це особа, засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи; уповноважений представник юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи.
На відміну  від фізичних осіб, яким надано право подавати заяви  про вихід з товариства,  право юридичної особи на  вихід зі складу  учасників (засновків) юридичної особи Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” не передбачено. Таким чином, в даному випадку, документи для державної реєстрації змін до відомостей про Одеський банківський союз  повинні подаватись безпосередньо  відповідачем.           Разом з тим, доказів на підтвердження   внесення змін до відомостей про склад учасників (засновників)   Одеського банківського союзу, у зв`язку з виходом  АТ  „Імексбанк”  зі складу учасників Союзу   матеріали  справи не містять. 
Відповідно до  п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі  судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до   Закону України   "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до   Закону України   "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.
До переліку судових рішень, передбачених ст. 25 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”, не віднесено судове рішення щодо виключення учасника  зі складу засновників (учасників)  юридичної особи. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що  обраний   позивачем спосіб захисту  не може вважатись ефективним у  розумінні  ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    від 04.11.1950р.
Як зазначалось раніше,  АТ  „Імексбанк”  в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на встановлену  чинним законодавством неможливість ліквідації  юридичної особи у зв`язку з перебуванням останньої у складі учасників (засновників) Одеського банківського союзу.  
Згідно  ч. 11  ст. 28 України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”  однією із підстав для відмови у державній реєстрації є подання документів щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб та/або має не закриті відокремлені підрозділи, та/або є засновником третейського суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду відносно того, що не може бути   підставою для задоволення заявлених  АТ  „Імексбанк” позовних  вимог, оскільки вирішення питання про виключення учасника зі складу Союзу  не  належить  до  повноважень суду, а обраний позивачем спосіб   захисту  в даному випадку не може вважатись ефективним, а тому позовні вимоги АТ  „Імексбанк” задоволенню не підлягають.
Отже, твердження апелянта щодо того, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення в неповному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи, які мали суттєве значення для вирішення справи по суті, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в повному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи та на законних підставах було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Інші заперечення, доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, що викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених судових висновків, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі Серявін проти України від 10.05.2011, пункт 58).
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 17.06.2020 у справі №916/177/20  слід залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ  „Імексбанк” - без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, колегія суддів, 
                                             П О С Т А Н О В И ЛА:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію АТ  «Імексбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 17.06.2020р. у справі №916/177/20 без змін.
Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.
  
Повний текст постанови 
складено 29.01.2021р.
   
Головуючий суддя                                                                              С.І. Колоколов

Суддя                                       В.М. Головей
   
Суддя                                                                                                А.І. Ярош