Ухвала
22 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 564/1258/18
провадження № 61-4323ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від                     25 лютого 2021 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі в окремий об`єкт 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що належить особі на праві власності,
ВСТАНОВИВ:
15 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у вказаній справі.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України,                       у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
З підстав касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України ОСОБА_1 слід зазначити, яку саме норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного                                             у постанові Верховного Суду, застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена                з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху                          з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статей 389, 392 ЦПК України, її належить залишити без руху з наданням особі, яка подала скаргу, строку для виправлення зазначених недоліків (подання касаційної скарги, яка має відповідати вимогам наведеної норми процесуального права).
Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2021 рокузалишити без руху.
Надати  ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                             М. М. Русинчук