Ухвала
26 березня 2021 року
м. Київ
справа № 395/418/20
провадження № 61-4685ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяна Миколи Степановича, на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області 
від 18 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
У березні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Касьян М. С., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року (надійшла до суду 22 березня 2021 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
1. Касаційна скарга подана заявником до Верховного Суду із пропуском строку на касаційне оскарження. 
Разом із тим, у касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Касьян М. С., просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Кропивницького апеляційного суду 
від 04 лютого 2021 року було ним отримано лише 15 лютого 2021 року, на підтвердження чого надав докази.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
Ураховуючи наведені заявником доводи та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
2. Водночас, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Касьян М. С., у доданому до касаційної скарги клопотанні просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на його скрутне матеріальне становище. Крім цього, зазначає, що  ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого надав копію посвідчення учасника бойових дій від 15 листопада 2016 року серії НОМЕР_1 .
Щодо звільнення  ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних 
з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі 
№ 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).
Предметом спору у справі № 395/418/20 є визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, що не свідчить про те, що зазначена справа пов`язана із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій. 
Ураховуючи наведене, відсутні правові підстави вважати, що  ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги з цих підстав.
Щодо звільнення  ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення 
у справі. 
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами 
є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.
Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.
Отже, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження наведених ним обставин щодо неможливості сплати ОСОБА_1 судового збору на момент звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою, клопотання про звільнення від сплати судового збору з цих підстав не може бути задоволено.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 102,00 грн.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми.
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УГК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код  отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддеюпостановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 
6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяна Миколи Степановича, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату 
Касьяну Миколі Степановичу, строк на касаційне оскарження рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяна Миколи Степановича, про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяна Миколи Степановича, на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 26 квітня 
2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Д. Д. Луспеник