ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2021 р.           Справа№ 910/5583/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Чорногуза М.Г. 
          Мальченко А.О. 
 
Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,
за участю представників сторін:
від позивача - Кузіна І.П.;
від відповідача - Коротя Р.О.;
розглянувши апеляційну скаргу
Товариства  з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія"
на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 (повний текст рішення складено 12.10.2020)
у справі № 910/5583/20 (суддя Усатенко І.В.)
За позовом Товариства     з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія" 
до Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про стягнення 5 943 189, 41 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення 5 943 189, 41 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором суборенди нерухомого майна № 1 від 12.09.2018 року позивач зазнав збитків у вигляді оплати підрядних робіт, які на думку позивача відповідач повинен відшкодувати, а також відповідач повинен відшкодувати збитки у вигляді упущеної вигоди, яку позивач в разі належного виконання своїх зобов`язань відповідачем міг би отримувати у вигляді орендної плати. Позивач також просив суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо погодження проекту ремонтних робіт, планувальних рішень, паспорта опорядження та проєкти внутрішніх інженерних мереж
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не може бути зобов`язаний до виконання обов`язку з погодження документів, які не були йому надані позивачем, оскільки, відповідний обов`язок у нього на даний час не виник. Місцевий господарський суд також зазначив, що договір суборенди не розірваний, що не заперечується сторонами, а обов`язок з підписання акту прийому-передачі у відповідача не виник, відтак відповідач не повинен відшкодовувати позивачу його витрати на ремонт приміщення. Також судом першої інстанції зазначено, що акт прийому-передачі об`єкта суборенди суборендарю не був підписаний, а отже обов`язок сплачувати орендну плату у відповідача не виник.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не з`ясував та не довів обставини, що мають значення для справи, висновки викладені в рішенні суду не відповідають обставинам справи, а також порушив норми матеріального права. Зокрема скаржник зазначає, що відповідач своєчасно не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного погодження проекту ремонтних робіт, паспорту опорядження, а також проектів внутрішніх інженерних мереж об`єкта, що стало підставою не отримання позивачем орендної плати, а також не отримання відшкодування втрат на проведення ремонтних робіт у приміщеннях, як наслідок позивач зазнав значних збитків. При цьому скаржник вважає, що проект ремонтних робіт, вказаний у додатку до листа ТОВ РК Траєкторія», який направлений був на адресу відповідача включав у себе планувальне рішення, і паспорт опорядження, і проекти внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди. З огляду на викладене, позивач вважає, що ним було виконано всі необхідні дії, які передбачені договором суборенди, в той час, як зі сторони відповідача мала місце лише бездіяльність та повне ігнорування взятих на себе зобов`язань.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства  з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року у справі №910/5583/20, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року у справі №910/5583/20 та призначено розгляд справи на 16.12.2020 року.
02.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволення апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
16.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства  з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія", позивача у справі, надійшли пояснення по справі.
Судове засідання 16.12.2020 року не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці з 16.12.2020 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 року розгляд справи призначено на 20.01.2021 року.
В судовому засіданні 16.12.2020 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 26.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Анібуд" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія" (орендар) відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення № 2, площею 1013,7 кв. м, яке складається з приміщень першого, другого поверху, а саме нежитлові приміщення № 2, з № 1 по № 20, що знаходяться в будинку № 60 по проспекту Перемоги в місті Києві. Строк дії даного договору з 26.04.2017 року до 26.04.2027 року. Орендар має право здавати нежитлові приміщення або їх частину в суборенду без згоди орендодавця. (п. 1.1, 2.2, 5.4.3 договору). (а.с. 31-33).
На підставі акту приймання-передачі № 1 від 26.04.2017 року ТОВ "Анібуд" передало ТОВ "РК "Траєкторія" нерухоме майно загальною площею 1013,7 кв. м, що знаходиться у м. Києві по проспекту Перемоги, 60. (а.с. 34).
Також 26.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріфіло Груп" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РК "Траєкторія" (орендар) уклали договір оренди нежитлових приміщень, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення № 1, площею 1120,6 кв м, яке складається з приміщень першого, другого  поверху  та підвалу, а саме нежитлові приміщення № 1 з № 1по № 22, що знаходяться в будинку № 60 по проспекту Перемоги у місті Києві. Строк дії даного договору з 26.04.2017 року по 26.04.2027 року. Орендар має право здавати нежитлові приміщення або їх частину в суборенду без згоди орендодавця. (п. 1.1, 2.2, 5.4.3 договору). (а.с. 35-37).
На підставі акту приймання-передачі № 1 від 26.04.2017 року ТОВ "Ріфіло Груп" передало ТОВ "РК "Траєкторія" нерухоме майно загальною площею 1120,6 кв. м, що знаходиться у м. Києві по проспекту Перемоги, 60. (а.с. 38).
В подальшому 12.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РК "Траєкторія" (орендар) та Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві (суборендар) укладено договір суборенди нерухомого майна (а.с. 39-45), відповідно до п. 1.1. якого орендар зобов`язується передати, а суборендар - прийняти у тимчасове платне користування (суборенду) нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, 60, а саме:
- нежитлові приміщення групи №2, площею 669,6 кв. м, які складаються з приміщень першого та другого поверху, а саме нежитлове приміщення № 2 (приміщення першого поверху) та нежитлових приміщень № 3 (приміщення другого поверху);
- нежитлові приміщення групи № 1, площею 603,6 кв. м, яке складається з приміщень першого та другого поверху, а саме нежитлове приміщення № 2 (приміщення першого поверху) та нежитлові приміщення № 4 (приміщення другого поверху).
Загальна площа приміщень, що передаються в оренду складає 1273,2 кв. м. Вказані приміщення знаходяться в користуванні орендаря відповідно до договору оренди нежитлових приміщень укладеного орендарем з ТОВ "Анібуд", посвідчений Журавльовою Л.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.04.2017 за реєстровим № 1210, та договору оренди нежитлових приміщень укладеного орендарем з ТОВ "Ріфіло Груп", посвідчений Журавльовою Л.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.04.2017 за реєстровим № 1211.
Відповідно до п. 1.2. договору суборенди об`єкт суборенди включає підлогу, стіни, двері та дверну рами, внутрішню поверхню стін, кабелі, труби, замки, ключі.
Згідно з п. 1.3. договору суборенди приміщення, що передається в суборенду підлягає проведенню ремонтних робіт.
Пунктом 1.4. договору суборенди передбачено, що орендар зобов`язується провести ремонтні роботи в об`єкті суборенди до підписання акту приймання-передачі об`єкту суборенди за свій рахунок із розрахунку 5700 грн. за 1 кв.м. протягом 6 місяців з дати погодження проекту ремонтних робіт суборендарем. Вказані витрати не відшкодовуються суборендарем, виключення складає відмова у підписанні суборендарем акту приймання-передачі  №1 та у випадку розірвання договору за ініціативою суборендаря
Відповідно до п. 1.5. договору суборенди суборендар повинен погодити проект ремонтних робіт, планувальне рішення, паспорт опорядження, надане орендарем, а також проекти внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди.
Об`єкт суборенди надається суборендарю для його використання у відповідності з його цільовим призначенням під розміщення бюджетної установи, яка утримується за рахунок державного бюджету (п. 2.1. договору).
Згідно з п. 3.1. договору суборенди передача об`єкту  суборенди в суборенду здійснюється протягом 6 місяців з дати погодження суборендарем планувального рішення, паспорта опорядження та проектів внутрішніх інженерних мереж, наданого орендарем та проведення орендарем ремонтних робіт.
Пунктом 3.2. договору суборенди встановлено, що передача об`єкта суборенди оформляється актом прийому-передачі об`єкта суборенди, який складається у письмовій формі і підписується уповноваженими на це представниками сторін, які здійснюють таку передачу та скріплюються печатками сторін.
Відповідно до п. 3.3. договору суборенди порушення суборендарем вимоги, передбаченої п. 3.1 договору може стати причиною продовження строку передачі об`єкта суборенди в суборенду та підписання акту прийому-передачі № 1.
Об`єкт суборенди вважається переданим суборендарю у стані, що відповідає умовам цього договору та його цільовому призначенню, з моменту підписання акту прийому-передачі № 1 та інвентаризаційного опису. (п. 3.5. договору суборенди).
Згідно з п. 4.1. договору суборенди строк оренди за цим договором обчислюється з моменту підписання акту прийому-передачі № 1 та становить 35 календарних місяців з моменту прийняття суборендарем об`єкту суборенди шляхом укладання акту прийому-передачі № 1.
Також відповідно до п. 4.2. договору суборенди строк суборенди припиняється у випадку закінчення строку, вказаного у п. 4.1 цього договору.
Пунктом 4.4. договору суборенди обумовлено, що договір не може бути розірваний достроково, крім випадків, передбачених п. 6.1.3.
Відповідно до п. 5.2. договору суборенди нарахування орендної плати розпочинається з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту прийму-передачі № 1 та припиняється з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі № 2.
Відповідно до п. 6.2.1.-6.2.3. договору суборенди, орендар окрім обов`язків, що передбачені іншими положеннями цього договору, приймає на себе наступні обов`язки: своєчасно погодити з суборендарем проект ремонтних робіт, планувальне рішення, паспорт опорядження, а також проекти внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди; власними силами та за свій рахунок провести ремонтні роботи об`єкта суборенди протягом 6 місяців з дати погодження проекту ремонтних робіт, планувального рішення, паспорту опорядження; передати суборендарю об`єкт суборенди на умовах та у строки, встановлені цим договором.
Згідно п. 6.4.1., 6.4.2. договору суборенди суборендар крім обов`язків, що передбачені іншими положеннями цього договору приймає на себе наступні обов`язки: своєчасно погодити проект ремонтних робіт, паспорт опорядження, а також проекти внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди, надані орендарем; своєчасно прийняти об`єкт суборенди, шляхом підписання акту прийому-передачі № 1.
У випадку невиконання орендарем вимог п. 1.4. та п. 6.2.2. договору, суборендар має право на дострокове розірвання договору без застосування штрафу, передбаченого п. 8.5. зазначеного договору. (п. 8.3. договору суборенди).
Відповідно до п. 8.5. договору суборенди у випадку дострокового припинення цього договору з боку суборендаря, суборендар протягом 30 календарних днів з дати пред`явлення орендарем відповідної вимоги, сплачує на користь орендаря штраф у розмірі 2  500 000, 00 грн.
Згідно з п. 8.8. договору суборенди сторона, що порушила цей договір, зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків коли остання своїм винним діянням сприяла настанню або збільшенню збитків.
Відповідно до п. 11.1. договору суборенди, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до закінчення строку оренди, а в частині розрахунків між сторонами - до повного виконання сторонами зобов`язань. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
В матеріалах справи наявний акт № 1 від 31.10.2018 року погодження схеми розташування меблів та робочих місць до договору суборенди нерухомого майна від 12.09.2018 року складений та підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю "РК "Траєкторія" та Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві, згідно п. 1 якого орендар надав на погодження, а суборендар погодив схему розташування меблів та робочих місць об`єкта суборенди. (а.с. 47).
Позивач звернувся до відповідача з листом від 11.02.2019 року № 11/02-19 з приводу погодження проекту ремонтних робіт та просив погодити долучений до листа проект протягом 10 робочих днів з моменту його отримання. В додатках до листа зазначено: проект ремонтних робіт в 1 екземплярі. В підтвердження обставин щодо направлення супровідного листа та проекту позивачем надано: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, фіскальний чек та опис вкладення, в якому зазначено про направлення відповідачу супровідного листа на 1 аркуші та проекту ремонтних робіт на 1 аркуші, загальна кількість предметів  - два (36 аркушів). Лист отримано адресатом 15.02.2019 року. (а.с. 48-54).
Також в матеріалах справи наявний договір генерального підряду від 12.09.2018 року № 12/09/18, що укладений в той же день, що і договір суборенди, між Товариством з обмеженою відповідальністю "РК "Траєкторія" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Євро-Буд" (генпідрядник) відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а  генпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами виконати ремонтно-будівельні роботи на об`єкті за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 60, а саме: - нежитлові приміщення групи №2, площею 669,6 кв. м, які складаються з приміщень першого та другого поверху, а саме нежитлове приміщення № 2 (приміщення першого поверху) та нежитлових приміщень № 3 (приміщення другого поверху); - нежитлові приміщення групи № 1, площею 603,6 кв. м, яке складається з приміщень першого та другого поверху, а саме нежитлове приміщення № 2 (приміщення першого поверху) та нежитлові приміщення № 4 (приміщення другого поверху), відповідно до погодженої  договірної ціни та проектної документації, а замовник зобов`язується прийняти якісно виконані роботи та оплатити їх вартість у порядку та розмірі передбаченому цим договором на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (п. 3.2.1., п. 3.4. договору). (а.с. 55-63).
Вказаний договір містить п.1.7. відповідно до якого проектна та дозвільна документація, будь-які інші документи та інформація, необхідні для виконання робіт, передбачених цим договором, надаються замовником (позивачем) ТОВ «РК Траєкторія» генпідряднику у день підписання цього договору (12.09.2018 року).
Тобто зі змісту зазначеного пункту вбачається, що станом на 12.09.2018 року позивач мав необхідну проектну документацію, яку відповідно до п. 6.2.1. договору суборенди від 12.09.2018 року зобов06язаний був погодити з відповідачем. Тобто позивач, на виконання умов договору генпідряду №12/09/18 від 12.09.2018 року на свій ризик передавав генпідряднику проектну документацію без погодження з відповідачем.
Відповідно до додатку №1 до договору генерального підряду від 12.09.2019 року № 12/09/18 договірна ціна на ремонтно-будівельні роботи на об`єкті за адресою пр. Перемоги, 60 в м. Києві становить 8  400 235, 20 грн. (а.с. 64).
Доказів виконання вказаного договору, а саме підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в позивачем до матеріалів справи не додано.
Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних доручень вбачається, що позивач перерахував на користь ТОВ "Компанія Євро-Буд" 1  620 805, 41 грн. (а.с. 76-98).
Крім того в матеріалах справи наявний договір на виконання дизайнерських робіт № 12-09/18-Д від 12.09.2018 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "РК "Траєкторія" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-практичне підприємство "Дизайн та архітектура молодих авторів" (виконавець), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується на свій ризик, власними силами та засобами виконати дизайнерські роботи на об`єкті за адресою: місто Київ, вулиця Перемоги, 60, а саме: - нежитлові приміщення групи №2, площею 669,6 кв. м, які складаються з приміщень першого та другого поверху, а саме нежитлове приміщення № 2 (приміщення першого поверху) та нежитлових приміщень № 3 (приміщення другого поверху); - нежитлові приміщення групи № 1, площею 603,6 кв. м, яке складається з приміщень першого та другого поверху, а саме нежитлове приміщення № 2 (приміщення першого поверху) та нежитлові приміщення № 4 (приміщення другого поверху). (а.с. 65-70).
Відповідно до акту №ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 11.03.2019 року вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-практичне підприємство "Дизайн та архітектура молодих авторів" проведено, а позивачем прийнято роботи по договору №12-09/18-Д від 12.08.2018 року на суму 350  000, 00 грн. (а.с. 75).
Згодом, згідно договору про відступлення прав вимоги № 11/03.20 від 11.03.2020 року право вимоги по оплаті вартості наданих за договором № 12-09/18-Д від 12.09.2018 року було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор" у сумі 350 000, 00 грн.
Згідно платіжного доручення від 15.04.2020 року № 401 позивач перерахував ТОВ "ФК "Фактор Груп" грошові кошти у розмірі 350 000, 00 грн. (а.с. 74).
Отже, як було зазначено вище спір у справі на думку позивача виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором суборенди нерухомого майна № 1 від 12.09.2018 року у зв`язку з чим позивач просив суд зобов`язати відповідача погодити проект ремонтних робіт, планувального рішення, паспорту опорядження, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія", а також проекту внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди та стягнути збитки у сумі 1  970 805, 41 грн., які він поніс за договором підряду та договором на виконання дизайнерських робіт, а також стягнути упущену вигоду у розмірі 3  972 384, 00 грн.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.
Колегія суддів зазначає, що за змістом статті 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Статтею 12 зазначеного Кодексу передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. 
Загальні правила щодо виконання цивільних обов`язків, межі виконання та підстави звільнення від таких обов`язків унормовані            статтею 14 ЦК.
Під цивільним обов`язком розуміється вимога від суб`єкта цивільного права певних дій (або невиконання дій), забезпечена можливістю правового спонукання до належної поведінки. Зміст цивільного обов`язку становлять такі вимоги: поведінка зобов`язаної особи визначена вимогами норми права; поведінка зобов`язаної особи визначена вимогами уповноважених осіб; поведінка зобов`язаної особи у випадку невиконання цивільного обов`язку забезпечується вимогою (рішенням) суду виконати цей обов`язок. 
У відповідності до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Судом першої інстанції було вірно встановлено, що умовами договору суборенди не встановлено строку протягом якого відповідач зобов`язаний виконати обов`язок з погодження проекту ремонтних робіт, планувального рішення, паспорту опорядження та проекти внутрішніх інженерних мереж, який передбачений п. 1.5. договору суборенди, а тому може бути визначений пред`явленням вимоги.
При цьому, матеріали справи містять пред`явлення такої вимоги, а саме лист від 11.02.2019 року № 11/02-19. (а.с. 48).
Колегія суддів звертає увагу, що п. 1.5. договору суборенди передбачено, що суборендар повинен погодити проект ремонтних робіт, планувальне рішення, паспорт опорядження, надане орендарем, а також проекти внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди.
Втім, які вірно встановлено місцевим господарським судом з поданого позивачем листа вбачається, що позивач направив відповідачу проект ремонтних робіт (Реконструкція частини нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів за адресою: пр. Перемоги, 60 у Шевченкіському районі м. Києва) в 1 екз., що вбачається з самого листа №11/02-19 від 11.02.2019 року. (а.с. 48).
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивачем долучено до матеріалів справи додаток до листа №11/02-19 від 11.02.2019 року, а саме плани першого та другого поверху на двох аркушах. (а.с. 49-50).
В той же час колегія суддів звертає увагу на обов`язок позивача щодо своєчасного погодження з суборендарем чітко визначений перелік документів, а саме проект ремонтних робіт, планувальне рішення, паспорт опорядження, а також проекти внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди. (п. 6.2.1. договору суборенди).
Втім, колегія суддів наголошує, що матеріали справи не місять беззаперечних доказів того, що позивач направив відповідачу на погодження саме документацію, яка передбачена умовами договору суборенди, а посилання скаржник на лист Державного комітету України з будівництва та архітектури та Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 24.02.2005 року №7/8-134 та №4/3-260 «Щодо житла, об`єктів соціальної сфери, комунального призначення та благоустрою, затвердження проектно-кошторисної документації і визначення вартості ремонтів на всіх стадіях їх здійснення» не спростовують даного висновку, оскільки в будь-якому випадку позивач повинен був надати документацію суду в повному обсязі задля дослідження такої документації, як судом так і відповідачем, оскільки зобов`язання відповідача погодити документацію, які не надано суду та відповідачу для ознайомлення призведе до порушення цивільних прав відповідача, зокрема й права останнього передбаченого договором суборенди щодо погодження або ж на висловлення своїх заперечень щодо такого погодження.
Крім цього, колегія суддів враховує постанову Верховного Суду Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 14.06.2019 року у справі №916/998/18 та зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача виконати обов`язки  передбачені пунктом 1.5. договору дублюють пункт 1.5. договору, який і так є обов`язковим для виконання сторонами в силу імперативних приписів ст. 629 Цивільного кодексу України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач у цій частині обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.
У зв`язку з наведеним, а також беручи до уваги зазначені положення законодавства, надану колегією суддів правову кваліфікацію доказам, які подані сторонами з урахуванням правових підстав позовних вимог і заперечень проти них,  фактичні обставини у справі підтверджують покладені в основу судового рішення суду першої інстанції висновок про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача погодити проект ремонтних робіт, планувального рішення, паспорту опорядження, а також проекту внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди. При цьому, місцевий господарський суд вірно зазначив, що позовні вимоги мають бути конкретними та чіткими, що є необхідним для того, щоб обраний позивачем спосіб захисту був дієвим та ефективним та призвів до відновлення порушених прав.
Щодо вимог про стягнення збитків у сумі 1  970 805, 41 грн., які позивач поніс за договором підряду та договором на виконання дизайнерських робіт, а також упущеної вигоди у розмірі 3  972 384, 00 грн. колегія суддів зазначає наступне.
За приписами  статті 22 Цивільного кодексу України  збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил     статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Визначення поняття збитків наводяться також у частині 2  статті 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду (стаття 225 ГК України).
Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 910/6657/16, від 07.02.2018 року у справі № 917/1651/16, а також у постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 року у справі № 3-1071гс16, від 28.01.2015 року у справі N 3-210гс14.
Відповідно до частини першої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
За змістом приписів статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з приписами частин першої та другої статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. 
Колегія суддів зазначає, що позивач в обґрунтування понесення ним збитків посилається на п. 8.8. договору суборенди, яким передбачено, що сторона, що порушила цей договір, зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків коли остання своїм винним діянням сприяла настанню або збільшенню збитків.
Щодо порушення зобов`язання відповідачем за договором суборенди позивач зазначає, що відповідач порушив п. 1.5. договору суборенди, а саме суборендар повинен погодити проект ремонтних робіт, планувальне рішення, паспорт опорядження, надане орендарем, а також проекти внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди.
У доказ понесення збитків позивачем було надано договір генерального підряду від 12.09.2019 року № 12/09/18 (а.с. 55-63), платіжні доручення на загальну суму 1  620 805, 41 грн. (а.с. 76-98), договір на виконання дизайнерських робіт № 12-09/18-Д від 12.09.2018 року (а.с. 65-70), договір про відступлення прав вимоги № 11/03.20 від 11.03.2020 року (а.с. 71-72) та платіжне доручення від 15.04.2020 року № 401 (а.с. 74).
Щодо протиправності поведінки відповідача колегія суддів зазначає, що умовами договору передбачено погодження останнім проекту ремонтних робіт, планувальне рішення, паспорт опорядження, а також проекти внутрішніх інженерних мереж об`єкта суборенди, які позивач надасть, однак, як вже було вище встановлено матеріали справи не місять беззаперечних доказів надання такої документації відповідачу, що виключає протиправність останнього.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на умови договору, а саме на п. 1.4. договору суборенди  в якому чітко передбачено, що орендар тобто позивач зобов`язаний провести ремонтні роботи в об`єкті суборенди за власний рахунок.
У даному пункті наявне виключення, яке передбачає, що у разі відмова у підписанні суборендарем акту приймання-передачі  №1 та у випадку розірвання договору за ініціативою суборендаря витрати не ремонтні роботи об`єкта суборенди покладаються на відповідача.
Отже, в даному випадку позивач безпідставно посилається на п. 8.8. договору суборенди, оскільки умовами договору суборенди визначено окреме виключення в якому разі відповідач має нести витрати з проведення ремонтних робіт на об`єкті суборенди.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач відмовився від підписання акту приймання-передачі або ж ініціював процес розірвання договору суборенди, що виключає можливість покладання на нього витрат на ремонті роботи об`єкта суборенди.
Колегія суддів  також звертає увагу, що п. 1.4. договору суборенди на позивача покладено обов`язок з проведення ремонтних робіт об`єкта оренди лише після погодження проект ремонтних робіт відповідачем, а оскільки такого погодження не було позивач не повинен був приступати до виконання ремонтних робіт об`єкту оренди та здійснив такі витрати на власний розсуд.
Також, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять направлення відповідачу акту приймання-передачі об`єкта оренди.
Отже з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку не настали підстав за яких відповідач повинен відшкодовувати витрати позивача на ремонтні роботи об`єкту суборенди.
Крім того умовами договору суборенди передбачено, що в разі не погодження відповідачем документації, то даний факт є підставою для продовження строку передачі об`єкта суборенди та підписання акту прийому-передачі. (п. 3.3. договору суборенди).
Також колегія суддів зазначає, що вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. 
Важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.
Водночас неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.
Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків.
Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.
Разом з тим, позивач зазначає, що враховуючи відсутність доказів виконання відповідачем обов`язку, передбаченого договором по погодженню наданої позивачем документації, відповідач повинен відшкодувати збитки у вигляді упущеної вигоди, яка полягає в неотриманні орендної плати за період між датою отримання відповідачем документації для погодження до дати її погодження.
Втім, колегія суддів зазначає, що було вже вище встановлено відсутність вини відповідача щодо не погодження документації, а також відсутній факт надання саме тієї документації, що передбачена умовами договору суборенди.
Також з матеріалів справи вбачається, що об`єкт суборенди не переданий відповідачу.
При цьому умовами договору суборенди встановлено, що нарахування орендної плати розпочинається з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі (п. 5.2. договору суборенди), а матеріали справи не місять доказів направлення такого акту відповідачу, що говорить про вірний висновок суду першої інстанції, що обов`язок сплачувати орендну плату у відповідача не виник.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства  з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія" задоволенню не підлягає.
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня  2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано позивачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано відповідачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника. 
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.   Апеляційну скаргу Товариства  з обмеженою відповідальністю "РК Траєкторія" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року у справі №910/5583/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року у справі № 910/5583/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року у справі № 910/5583/20.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5583/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.01.2021 року.

Головуючий суддя                                                            О.В. Агрикова 

Судді                                                                                М.Г. Чорногуз

                                                                                А.О. Мальченко