УХВАЛА
про відмову в постановленні додаткового судового рішення

14 січня 2021 року

м. Київ
справа №826/18482/16
адміністративне провадження №К/9901/52983/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Коваленко Н.В., 

розглянув в порядку письмового провадження 
заяву Намистюка Дениса Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення
у справі №826/18482/16 
за позовом ОСОБА_1 
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

1.          25.11.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: 
-          визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невключення даних про позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду, за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» від 20.05.2015р. № 980-066-000247474; 
-          зобов`язати відповідачів включити дані про позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду, за договором;
-          зобов`язати відповідачів внести зміни в реєстр акцептованих вимог кредиторів, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду, включивши до нього дані про позивача та суму її акцептованої вимоги у розмірі 192000,00 грн; 
-          визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненадання обґрунтованої письмової відповіді-повідомлення про причини невиплати гарантованої суми відшкодування, невключення даних про позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду; 
-          зобов`язати відповідачів відшкодувати позивачу судові витрати та моральну шкоду.
2.          Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018, у задоволенні позову відмовлено. 
3.          До Верховного Суду 11.06.2018 надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
4.          Постановою Верховного Суду від 22.09.2020 касаційну скаргу Намистюка Дениса Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, а  постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 у справі №826/18482/16 залишено без змін.
5. 09.11.2020 до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 Намистюка Дениса Анатолійовича про винесення додаткового рішення у справі.
6.          Заявник просить ухвалити додаткове судове рішення, яким змінити постанову Верховного Суду від 22.09.2020, скасувавши рішення судів першої та апеляційної інстанцій та визнавши протиправними дії відповідачів щодо обмеження розпорядження грошовими коштами, їх блокування, що знаходилися на депозитному (вкладному) рахунку; зобов`язати відповідачів відшкодувати позивачу збитки у розмірі 75124,87 грн., витрати на правову допомогу у розмірі  19200 грн.; моральну шкоду у розмірі 129600 грн. та збитки у розмірі 75124,87 грн.
7. Суд розглянув заяву та дійшов таких висновків.
8. Суд звертає увагу, що 01.03.2017 представник ОСОБА_3 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій змінив розмір моральної шкоди з 208800 грн на 129600 грн, а також просив стягнути збитки у розмірі 75124, 87 грн.
9. При цьому позовну вимогу про визнання протиправними дій відповідачів щодо обмеження розпорядження грошовими коштами, їх блокування, що знаходилися на депозитному (вкладному) рахунку, не було у позовній заяві чи в заяві про уточнення позовних вимог. Тому Суд не вбачає підстав щодо розгляду питання стосовно цієї вимоги, оскільки вона не була предметом позову.
10. Позовні вимоги щодо моральної шкоди та витрат на правничу допомогу були предметом розгляду і щодо них суд першої інстанції ухвалив відповідне рішення.
11. Суд звертає увагу, що позовну вимогу стосовно стягнення збитків у розмірі 75124,87 грн.  не було розглянуто судом першої інстанції. 
12. Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
13. Відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
14. Верховний Суд звертає увагу, що під час розгляду касаційної скарги представника позивача не заявлялися та не розглядалися доводи про те, що судами першої та апеляційної інстанцій не було враховано та не розглянуто позовну вимогу про зобов`язання відшкодувати позивачу збитки у розмірі 75124,87 грн.
15. Згідно із ч. 4 ст. 341 КАС України у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
16.          Враховуючи те, що суд касаційної інстанції не ухвалював судового рішення, а залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у нього відсудні підстави для винесення додаткового рішення.
17. При цьому, Суд зауважує, що належним судом для розгляду заяви представника позивача про винесення додаткового рішення є суд першої інстанції, а тому позивач має право звернутися до Окружного адміністративного суду м. Києва із відповідною заявою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 252 КАС України, Суд 

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Намистюка Дениса Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 826/18482/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                              Н.В. Коваленко