УХВАЛА
іменем України 
 
22 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 522/14115/20
провадження № 51-783ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 1 вересня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.
Встановлені обставини
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 1 вересня
2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань їх голосового повідомлення про вчинення злочину.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 19 січня 2021 року зазначену ухвалу слідчого судді залишив без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – без задоволення.
Суть питання
У касаційній скарзі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просять перевірити вказані ухвали місцевого й апеляційного судів у касаційному порядку.
Мотиви Верховного Суду
У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо стосовно умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження
не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.
За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищої інстанції в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду є судом права і перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі касаційних скарг, поданих у порядку та у строки, які встановлено Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», на судові рішення, що підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають. Виключень із цього правила положення чинного КПК не містять.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до касаційного суду з касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 1 вересня 2020 року після її перегляду в апеляційному порядку, та на ухвалу суду апеляційної інстанції від 19 січня 2021 року за результатами розгляду апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді,
які відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК не підлягають оскарженню в касаційному порядку, тому Верховний Суд дійшов висновку про те, що на підставі ст. 424 КПК та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 цього Кодексу скаржникам слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою
 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду
м. Одеси від 1 вересня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 січня
2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                    ОСОБА_3