Ухвала
 
27 січня2021 року
м. Київ
 
справа № 755/4551/19
 
провадження № 61-19650ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАДІЯ» на постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАДІЯ» до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути нежитлові приміщення та стягнення неустойки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАДІЯ» (далі - ОСББ «НАДІЯ») звернулося до суду з зазначеним вище позовом та просило виселити ОСОБА_1 із нежитлових приміщень (ІХ, Х, ХІ - згідно з планом за поверхами, виготовленого бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ)), загальною площею 224,1 кв. м, що позначені літерою «А» та розташовані на другому поверсі будинку    АДРЕСА_1 , які були предметом оренди за договором від 01 лютого 2005 року № 01-02/05; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «НАДІЯ» неустойку у розмірі подвійної плати за користування вказаними нежитловими приміщеннями у розмірі 38 097 грн та судовий збір. Вказувало, що згідно з договором оренди від 01 лютого 2005 року № 01-02/05 вартість предмету оренди, з урахуванням індексації, відповідно до звіту про оцінку нежитлових приміщень від 31 січня 2005 року, становила суму у розмірі 416 015 грн 41 коп.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2020 року позов ОСББ «НАДІЯ» задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСББ «НАДІЯ» нежитлові приміщення (ІХ, Х, ХІ - згідно з планом за поверхами, виготовленого БТІ), загальною площею 224,1 кв. м., що позначені літерою «А», які розташовані на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 , що були предметом оренди за договором оренди від 01 лютого 2005 року № 01-02/05. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «НАДІЯ» неустойку у розмірі 28 019 грн 72 коп. В іншій частині позову ОСББ «НАДІЯ» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2020 року скасовано й ухвалено нове судове рішення про залишення позову ОСББ «НАДІЯ» без задоволення.
 
29 грудня 2020 року ОСББ «НАДІЯ» засобами поштового зв`язку подало на адресу Верховного Суду касаційну скаргу, тобто з пропуском процесуального строку на касаційне оскарження, в якій заявник просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити без змін рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга ОСББ «НАДІЯ» містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст судового рішення апеляційної інстанції скаржником отримано засобами електронного зв`язку 01 грудня 2020 року, надавши, при цьому, копію супровідного листа Київського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року щодо надсилання копії судового рішення на адресу заявника. 
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши підстави пропуску строку на  касаційне оскарження судових рішень, суд вважає, що заявлене клопотання заявника про поновлення цього строку підлягає задоволенню.   
 
Разом з цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це встановлено законом.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у 2019 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2019 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
 
Предметом позову у цій справі, крім немайнових вимог (зобов`язання повернути нежитлові приміщення), є вимоги про стягнення неустойки у  розмірі подвійної плати за користування вказаними нежитловими приміщеннями у розмірі 38 097 грн та вартість майна у розмірі 416 015 грн 41 коп.
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви, де містяться окремі вимоги немайнового характеру (зобов`язання повернути нежитлові приміщення), яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення неустойки у  розмірі подвійної плати за користування вказаними нежитловими приміщеннями), яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, таким чином сума становить ((454 112 грн 41 коп.*1,5%)+1 921 грн)*200%=17 465 грн 40 коп. 
 
Заявником сплачено судовий збір за подання даної касаційної скарги у розмірі 7 684 грн.
 
Ураховуючи характер спору заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 9 781 грн 40 коп.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАДІЯ» на постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.  
  
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        О. М. Осіян