Ухвала                                                   
іменем України
02 березня 2021року
м. Київ
Справа №158/2418/19
провадження № 51-4175км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
розглядаючи касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018030100000537 від 28 листопада 2018 року за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Луцьк, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що судимості не мав,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року ОСОБА_7 засуджено за частиною 2 статті 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК.
Ухвалено до скасування запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 , у виді особистого зобов`язання.
За вироком суду, ОСОБА_7 засуджений за кримінальне провадження, вчинене за наступних обставин.
27 листопада 2018 року о 17:30 ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», р.н.   НОМЕР_1 , рухаючись в с. Сокиричі, по вул. Центральній, Ківерцівського району Волинської області, у напрямку м. Луцьк, Волинської області, зі швидкістю більше 50 км/год поблизу будинку №26, в порушення пунктів 2.3, 10.1, 12.1, 12.3, 12.4 ПДР України, проявив безпечність та неуважність під час руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, відповідно не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзд перешкоди, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mazda 323», р.н.   НОМЕР_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч, після чого виїхав на ліве по напрямку руху узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався по узбіччю у зустрічному напрямку.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження. Причиною смерті ОСОБА_8 є поєднана тупа травма тіла.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 10 червня 2020 року вказаний вирок районного суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ставить вимоги про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Прокурор стверджує про те, що апеляційний суд належним чином не вмотивував можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, прокурор вказує, що апеляційний суд належним чином не врахував конкретні обставини провадження, зокрема того, що від злочинних дій настали тяжкі наслідки у виді смерті людини, недоторканість і безпека якої відповідно до статей 3, 27 Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю, а обов`язком держави є захист права на життя кожної людини.
Також, прокурор звертає увагу на тяжкість кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких та на те, що апеляційний суд не взяв до уваги грубого порушення засудженим ПДР України, від яких настали тяжкі та незворотні наслідки у виді смерті чоловіка.
Вважає, що враховані дані про особу засудженого не є такими, які б свідчили про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
До початку касаційного розгляду прокурор, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції,  відмовився від поданої ним касаційної скарги, про що направила відповідну заяву. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала заяву прокурора про відмову від касаційної скарги, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для закриття касаційного провадження. 
Мотиви Суду
Згідно зі статтею 432 КПК  відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється відповідно до положень статті 403 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до вимог статті 403 КПК особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала судупершої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд  апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 425 КПК прокурор має право подати касаційну скаргу.
Так, прокурор, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, подав касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду.
Враховуючи викладене та вимоги процесуального закону, Суд вважає, що неможливо заперечити право будь-кого з учасників процесу відмовитися від здійснення процесуальних дій, спрямованих на відстоювання власних інтересів. 
Таким чином, заява прокурора, спрямована на закриття касаційного провадження у провадженні щодо засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.
Оскільки касаційне провадження відкрито виключно за касаційною скаргою прокурора, тому Суд убачає підстави для закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від його касаційної скарги.
Судові рішення не були оскаржені іншими особами, а тому касаційне провадження на підставі частини 2 статті 403 та статті 432 КПК підлягає закриттю.
На підставі наведеного та керуючись статтями 403, 432, 433, 434 КПК, Суд
постановив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 червня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_7 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                              ОСОБА_3