Ухвала
 
11 січня 2021 року
м. Київ       
 
справа № 727/6069/19
провадження № 51-5853 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернівецького апеляційного суду від 22 вересня 2020 року щодо нього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2020 року касаційну скаргу засудженого, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
На виконання ухвали ОСОБА_4 направив касаційну скаргу від 28 грудня 2020 року, однак зазначених в ухвалі недоліків не усунув.
Зокрема, засуджений не усунув порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якої в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Як слідує зі змісту касаційної скарги, наданої на усунення недоліків, ОСОБА_4  взагалі не наводить обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного судового рішення з огляду на положення статей 412-414 КПК України.
Також, касаційна скарга ОСОБА_4 не містить сформульованої вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України.
Частиною 4 статті 427 КПК України встановлено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, проте, касаційна скарга від 28 грудня 2020 року не підписана засудженим, чим порушено вимоги даної правової норми.
Окрім того, в порушення положень ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копію судового рішення, яке оскаржується. 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути засудженому ОСОБА_4  касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернівецького апеляційного суду від 22 вересня 2020 року щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3