Дата документу  Справа № 937/7859/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
___________________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний № 937/7859/20                                                Головуючий в 1-й інстанції – Іваненко О.В.
Справа № 33/807/141/21                                                        Доповідач в 2-й інстанції – Гріпас Ю.О.
Категорія - ст.124 КУпАП                 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
08 лютого 2021 року                                                                м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ковальова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ковальова Д.В. захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2021 року про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає:  АДРЕСА_1 ,ФОП, код НОМЕР_1  
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді накладення штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень на користь держави. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420,00 гривень.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №102746 від 21.10.2020 року, 21.10.2020 року о 11 годин 10 хвилин ОСОБА_1 в м. Мелітополь по вул. Університетська – пр. Б. Хмельницького керуючи автомобілем BMW 525D д/н НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не переконався в безпеці, скоїв зіткнення з автомобілем Форд д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.10.1 ПДР. В результаті ДТП потерпілих не має, транспортні засоби пошкоджено, завдано матеріальні збитки..

В апеляційній скарзі адвокат Ковальов Д.В. зазначає, що справа розглянута суддею упереджено, оцінка доказів здійснена з порушеннями. Резолютивна частина оскаржуваної постанови не містить висновку про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні будь-якого адміністративного правопорушення, але при цьому на нього накладено стягнення у виді штрафу. Вважає, що в порушення вимог законодавства в постанові суддя не навів жодних аргументів провини ОСОБА_1 за результатами аналізу досліджених доказів. Натомість в постанові лише перераховані досліджені докази без їх аналізу та оцінки. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. В судовому засіданні працівник поліції не зміг надати пояснення щодо обставин ДТП та в чому полягає порушення п.10.1 ПДР України.
На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду від 15.01.2021, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвоката Ковальова Д.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суд в порушення вимог ст.283 КУпАП в постанові не зазначив опис обставин, установлених під час розгляду справи, лише констатував зміст протоколу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суддею суду першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 102746 від 21.10.2020, ОСОБА_1 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.10.2020, ставилось у провину порушення п.10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.1).

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя для встановлення фактичних обставин справи не вжив жодного заходу для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не надав уваги всім обставинам справи, не вжито заходів для належного виклику в судове засідання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, а також іншого учасника ДТП, не залучено фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи, не призначено експертизи.
Таким чином, суддя взяв на себе функцію спеціаліста та прийняв рішення, однак не навів мотивів такого висновку і не послався на жодний доказ, який підтверджує таке рішення.
Ухвалюючи постанову суддя не обґрунтував свій висновок жодним доказом, та невідомо на яких підставах дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Більш того, в резолютивній частині рішення суд постановив ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн., при цьому не вказавши вину ОСОБА_1 у вчинені будь-якого адміністративного правопорушення.
Отже, суддею порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, тому такі порушення суттєво вплинули на прийняття рішення щодо ОСОБА_1 . 
Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, який не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.
Тобто, обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.
З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Так, з матеріалів справи вбачається, що подія правопорушення мала місце 21.10.2020, а тому на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції сплинув, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення. 
За вказаних обставин, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2021 року відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП скасовує постанову як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та закриває провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Апеляційний суд вважає за необхідне додатково роз`яснити, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.10.2020 не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 38, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальова Д.В. захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2021 року, якою  ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за сплиненням строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду Ю.О. Гріпас