УХВАЛА

17 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/6536/19
адміністративне провадження № К/9901/7161/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021, позов задоволено.
26.02.2021 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вище зазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
ГУ ДПС у касаційні скарзі наводить довід про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норми пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України без врахування висновків Верховного Суду в постановах від 13.08.2019 у справі № 2040/7988/18, від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17, від 01.09.2020 у справі № 340/1857/19, від 18.03.2020 у справі № 640/4200/19.
Правовідносини у справі № 640/6536/19 та у справах, на  постанови в яких посилається ГУ ДПС, не є подібними.
Так, у справі № 2040/7988/18 предметом спору є податкова консультація від 13.08.2018, а не податкове повідомлення-рішення, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України у період з 01.01.2017 по 31.12.2019, як одна із умов застосування пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, що є у справі № 640/6536/19.
Правовідносини у справі № 816/1488/17 виникли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466-ІХ, відтак, постанова Верховного Суду від 04.09.2018 також не може бути прикладом іншого правозастосування.
Що ж до постанов Верховного Суду від 01.09.2020 (справа № 340/1857/19) та від 18.03.2020 (справа № 640/4200/19), то вони були ухвалені за результатами розгляду справ, у яких визначені суми грошових зобов`язань із штрафних (фінансових) санкцій, встановлених пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, були узгодженні (закінчилася судова процедура узгодження) станом на 23.05.2020 (дата набрання чинності Законом України від 16.01.2020 № 466-ІХ). У справі, що розглядається, судова процедура узгодження не закінчилась.
Враховуючи викладене, підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, не знайшла підтвердження.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 КАС,-  
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко