ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2021 р.                                                           Справа №914/1883/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                              Орищин Г.В.
суддів                              Галушко Н.А.
                              Желіка М.Б.
секретар судового засідання Федорів Н.В.
розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут"
на рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.2020 (повний текст рішення 26.11.2020, суддя Щигельська О.І.)
у справі № 914/1883/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут", м.Львів
до відповідача Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод", м. Стрий Львівської області
про стягнення 613698,24 грн. штрафу,

представники:
від позивача - Козач В.Л., Денько М.В.,
від відповідача - не з`явився.

29.07.2020 до Господарського суду Львівської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) "Львівенергозбут" з позовом до Акціонерного товариства (надалі - АТ) "Укрзалізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" про стягнення 613698,24 грн. штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу.
Позов мотивований тим, що на підставі заяви-приєднання від 18.12.2018 відповідач приєднався до публічного договору позивача про постачання електричної енергії на умовах комерційної пропозиції №5, згідно якої строк дії договору був визначений до 31.12.2022. В серпні 2019 року відповідач розірвав договір. У зв`язку з цим, на думку позивача, у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу штрафні санкції за дострокове розірвання договору, як це передбачено п. 13.3 договору та умовами комерційної пропозиції №5.
При цьому, у відзиві на позовну заяву позивач додатково почав покликатися на те, що з лютого 2019 року відповідач перейшов на умови оплати, що визначені в комерційній пропозиції №6, а з 01.07.2019, у зв`язку реформою оптового ринку електричної енергії та завершенням строку дії попередніх комерційних пропозицій, перейшов на умови розробленої позивачем нової комерційної пропозиції №6 в порядку, що передбачений п.13.2, 13.7 договору.

Рішенням суду від 16.11.2020 в позові у даній справі відмовлено.
Вказане рішення обґрунтовано наступним:
1) адміністратором комерційного обліку Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» ще до вступу в дію комерційної пропозиції №6 в редакції від 01.07.2019 було надіслано позивачеві лист № 1452908 від 26.06.2019, яким, відповідно до пункту 6.1.9 ПРРЕЕ, повідомлено про отримання запиту на зміну електропостачальника для відповідача з 01.08.2019;
2) ні Законом України «Про ринок електричної енергії», ні Правилами роздрібного ринку електричної енергії не встановлено обов`язку споживача попередити діючого електропостачальника про намір укласти з новим електропостачальником договір про постачання електричної енергії, а встановлено лише період протягом якого має бути завершена зміна електропостачальника за ініціативою споживача та строк в межах якого споживач повинен повідомити нового електропостачальника, а не попереднього;
3) аналізуючи умови договору суд дійшов висновку, що розділом 13 договору не визначено умов, за яких споживач може достроково розірвати договір. Водночас, передбачаючи у пунктах 3.2, 6.1 (п.п. 10), 10.1, 10.2 договору право споживача у будь-який час змінити постачальника шляхом укладення нового договору, наслідком чого є дострокове припинення діючого договору (п. 13.5 договору), слід вважати, що сторони погодили дану обставину.

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, з огляду на його незаконність та необґрунтованість, у зв`язку з чим просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.
У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:
1) суд першої інстанції безпідставно зазначив, що оскільки споживач має право вільно змінювати постачальника в будь-який час, то до нього не може застосовуватися штраф. Оцінка судом змісту п. 13.5 договору, згідно якого зміна постачальника є підставою для припинення договору, була здійснена автономно, без врахування інших положень договору, чинної комерційної пропозиції та законодавства (зокрема, частини 1 додатку 1 "Заходи щодо захисту прав споживачів" директиви 2009/72/ЄС, п. 10 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», абзацу 3 пункту 6.1.3 ПРРЕЕ).
Так, встановивши право споживача в будь-який час змінювати постачальника, законодавець не обмежив електропостачальника у праві захищати свої інтереси, в т.ч. і шляхом встановлення у договорі приєднання штрафу за дострокове розірвання договору. Більше того, законодавець надав споживачу додаткову можливість уникнути такого штрафу та змінити постачальника таким чином, щоб це не мало за собою наслідку у вигляді накладення штрафу - у випадку повідомлення нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору (абзац 3 п. 6.1.3 ПРРЕЕ);
2) не відповідає дійсності висновок суду, що в договорі не визначено умов, за яких споживач має право достроково розірвати договір, оскільки із змісту договору та комерційної пропозиції вбачається, що ними були обумовлені умови розірвання/припинення договору як із сплатою штрафних санкцій так і без таких. Та обставина, що законом не передбачено обов`язку споживача про зміну постачальника повідомляти діючого постачальника, а тільки нового постачальника, як про це наголошено у оскаржуваному судовому рішенні, не має відношення до даної справи, оскільки предметом спору є штраф за дострокове розірвання/припниення дії договору, а не процедура такого дострокового розірвання/припниення;
3) у розрізі спірних правовідносин вбачається, що відповідач бажав розірвати/припинити договір не в строк передбачений абзацом 3 п. 6.1.3 ПРРЕЕ, а значно раніше. Таким чином, оскільки на момент розірвання договору чинною була комерційна пропозиція №6 від 01.07.2020, відповідно неї позивач і нарахував штрафні санкції.

Відповідач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначив наступне:
1) згідно п.5.12 договору, комерційна пропозиція, яка є додатком № 2 до договору, має містити дату та підпис споживача. Постачальник не повідомляв споживача про зміни умов договору у встановлені терміни, комерційної пропозиції № 5 від 01.07.2019 споживач не отримував, а отже сторонами не погоджувались та не вносилися зміни чи доповнення до договору згідно комерційної пропозиції № 5 від 01.07.2019, про що свідчать копія платіжного доручення № 1932693 від 21.06.2019 та копія листа № ЮВ-2-В від 30.03.2020;
2) відповідач, як споживач електричної енергії, керуючись положенням п.10 договору, повідомив позивача (постачальника) про намір змінити постачальника електроенергії із 01.08.2019 (копія листа № 16Е-27/124 від 04.07.2019). Враховуючи вищенаведене, відповідач дотримався договірного порядку при зміні енергопостачальника, а відтак нарахування штрафу в розмірі 613698,24 грн. є безпідставним та необґрунтованим.

Після подання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу, позивач додатково подав до суду письмові пояснення від 05.01.2021 та від 16.02.2021, які також були надіслані і на адресу відповідача. У вказаних поясненнях позивач наголосив, зокрема, на наступному:
1) твердження відповідача про те, що він не був повідомлений про зміну умов комерційної пропозиції у способи передбачені договором не відповідають дійсності, оскільки матеріалами справи підтверджується, що 10.06.2019 позивач відповідно до положень 13.7 договору, надіслав на електронну адресу споживача, вказану в заяві-приєднання до договору, повідомлення про зміну умов комерційної пропозиції, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом із електронної пошти ТзОВ «Львівенергозбут». Крім того, нова редакція комерційної пропозиції, з урахуванням внесених змін, була опублікована і на офіційному веб-сайті ТзОВ «Львівенергозбут»;
2) суд першої інстанції не вирішував питання про те чи був споживач повідомлений про зміну умов договору у встановленому порядку, обмежившись лише констатацією того факту, що ПрАТ «Львівобленерго» надіслало ТзОВ «Львівенергозбут» лист № 1452908 про зміну відповідачем постачальника 25.06.2019 (тобто, ще до вступу в дію комерційної пропозиції від 01.07.2019). Проте ця обставина не має ніякого відношення до предмета спору, оскільки: по-перше, відповідальність за дострокове розірвання договору була передбачена як «старою», так і «новою» комерційною пропозицією; по-друге, дострокове розірвання/припинення договору відбулося 01.08.2019 (після вступу в дію «нової» комерційної пропозиції), а оскільки договір та комерційна пропозиція передбачали відповідальність саме за факт дострокового розірвання/припинення договору, то суд першої інстанції мав звертати увагу на дату розірвання договору (а не дату повідомлення ПрАТ «Львівобленерго») та з`ясувати чи було воно достроковим (в світлі погодженого сторонами штрафу), а не обмежуватися дослідженням процедури зміни електропостачальника;
3) висновок суду першої інстанції про те, що договором не визначені умови, за яких споживач може достроково розірвати договір не відповідає дійсності, оскільки з п.п. 10 п. 6.1 та п. 13.5 договору випливає, що зміна постачальника призводить до розірвання/припинення договору.

Відповідач не забезпечив участі повноважного представника у судовому засіданні, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Зважаючи на наведене та те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

18.12.2018 Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" (споживачем) було подано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії з електропостачальником ТзОВ «Львівенергозбут». Згідно з положеннями цієї заяви-приєднання, споживач приєднався до умов договору про постачання електричної енергії на умовах комерційної пропозиції постачальника № 5, а початок постачання у заяві визначено з 01.01.2019.
Згідно з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електроенергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору (пункт 1.1).
За цим договором постачальник зобов`язався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач - оплачувати постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1).
У пункті 5.12 договору передбачено, що комерційною пропозицією визначаються, зокрема, умови договори щодо ціни, способів оплати, розміру договірної пені та/або штрафу, терміну дії договору.
У пункті 13.1 визначено, що договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.
Договором встановлені наступні умови, що стосуються зміни електропостачальника:
- споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ та умов цього договору (п.3.2);
- споживач має право: вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником (пп.10 п. 6.1);
- споживач зобов`язаний протягом 5 робочих днів до початку постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, визначеної цим договором, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію (пп. 4 п. 6.2);
- споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така заміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії) (п.10.1);
- зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ (п. 10.2);
- за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору (п.13.3).

10.01.2019 сторонами було змінено умови постачання електричної енергії шляхом подання споживачем нової заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії на умовах комерційної пропозиції № 6, відповідно до якої початок постачання визначено з 01.02.2019.
Відповідно до умов комерційної пропозиції №6:
- передбачено іншу ціну на електроенергію, ніж та, яка визначена у комерційній пропозиції №5, а також те, що споживач  повинен оплачувати вартість розподілу електроенергії безпосередньо оператору системи розподілу;
- визначено строк дії договору з моменту набрання ним чинності і до 31.12.2019;
- у розділі «Розмір штрафу за дострокове розірвання/припинення договору» передбачено, що у разі дострокового розірвання договору з ініціативи споживача у випадках не передбачених умовами договору, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості договірних обсягів споживання електричної енергії на один розрахунковий період.

Протягом січня - липня 2019 року ТзОВ «Львівенергозбут» поставляло відповідачу електроенергію, а останній оплачував її вартість, про що свідчать наявні в матеріалах справи рахунки на оплату та платіжні доручення.
10.06.2019 ТзОВ «Львівенергозбут» надіслало на електронну поштову скриньку філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця», яка вказана у заявах-приєднання від 18.12.2018 та 10.01.2019 (vge16@ukr.net), лист про внесення з 01.07.2019 змін до комерційної пропозиції №6.
Комерційна пропозиція №6 в редакції від 01.07.2019 містила, зокрема, нові умови щодо ціни на електричну енергію, строку дії договору та щодо штрафу за дострокове розірвання/припинення договору.
Так, відповідно до умов цієї комерційної пропозиції, у разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору. З метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити діючого та нового електропостачальника про намір укласти з новим електропостачальником договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.
Позивач у даній справі наполягає на тому, що оскільки до 01.07.2019 відповідач не заявив про неприйняття нових умов та продовжив споживання електричної енергії, запропоновані зміни набрали чинності з 01.07.2019. Водночас, відповідач заперечує факт отримання вказаного листа на свою електронну поштову скриньку.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що в червні 2019 року споживач ініціював процедуру зміни постачальника електричної енергії, що випливає з наступного:
- ТзОВ «Львівенергозбут» отримало від ПрАТ «Львівобленерго» лист №145-2908 від 26.06.2019, у якому останнє, із покликанням на пункт 6.1.9 ПРРЕЕ, повідомило про отримання запиту на зміну електропостачальника для споживача філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця» з 01.08.2019 та про можливість такої заміни з 01.08.2019 (а.с. 99, т.1);
- 05.07.2019 ТзОВ «Львівенергозбут» отримало від споживача лист №16Е-27/124 від 04.07.2019, у якому останній повідомив про намір змінити постачальника електроенергії та про підтвердження оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» можливості такої зміни з 01.08.2019 (лист №145-2909 від 26.06.2019, а.с. 105, т.1).

05.03.2020 позивач надіслав відповідачу лист №904-2038 від 04.03.2020 із вимогою про сплату штрафу за дострокове розірвання/припинення договору в розмірі 613698,24 грн., до якого долучив відповідний рахунок від 03.03.2020. Вказаний лист було отримано відповідачем 10.03.2020.
У відповідь на вказаний лист відповідач відмовився сплачувати зазначений штраф у зв`язку з тим, що: а) лист від 04.03.2020 підписано від імені ТзОВ «Львівенергозбут» особою, чиї повноваження неможливо перевірити; б) протягом дії комерційної пропозиції зміни чи доповнення до неї сторонами не погоджувались та не вносились (лист № ЮВ-2-В від 30.03.2020).
Предметом позову у даній справі є стягнення вказаного штрафу за дострокове розірвання/припинення договору у розмірі 613698,24 грн. Водночас, підставою позову, відповідно до змісту позовної заяви, є «комерційна пропозиція №5 в редакції від 01.07.2019». У відповіді на відзив позивач почав покликатися на комерційну пропозицію №6, яка, водночас, не була підставою позовних вимог згідно позовної заяви.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».
Згідно Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різні види договорів, зокрема, двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір); договір постачання електричної енергії споживачу, інші договори, передбачені відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (ст.4).
Статтею 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку, а також отримувати від відповідного електропостачальника повідомлення про його наміри внести зміни до будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до внесення та у разі незгоди із запропонованими змінами розірвати договір з електропостачальником у визначеному договором порядку (п.п.2 та 11 названого Закону).
Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії», зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Порядок зміни електропостачальника має, зокрема, визначати: 1) умови та процедури зміни електропостачальника; 2) положення щодо забезпечення належного та достовірного комерційного обліку споживача при зміні електропостачальника; 3) положення щодо обміну інформацією при зміні електропостачальника; 4) права та обов`язки електропостачальників, оператора системи передачі та/або оператора системи розподілу, споживача при зміні електропостачальника.
Як було зазначено вище, укладеним між сторонами договором визначено, що споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату та строки, в які буде відбуватися така зміна (початок дії нового договору про електропостачання); зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.
Порядок зміни електропостачальника за ініціативою споживача визначено п. 6.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, відповідно до яких:
- споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником (п. 6.1.1);
- процес зміни споживачем електропостачальника забезпечується суб`єктами (учасниками) ринку електричної енергії та учасниками роздрібного ринку електричної енергії, які задіяні у процесі зміни електропостачальника та забезпечують зміну та інформаційний обмін під час такої зміни на безоплатній основі (п. 6.1.2);
- зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу. Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору (п. 6.1.3);
- датою початку процедури зміни електропостачальника вважається дата отримання новим електропостачальником від споживача всіх необхідних даних, передбачених пунктом 6.1.5 цієї глави (п. 6.1.6);
- новий електропостачальник має протягом трьох робочих днів надіслати запит до адміністратора комерційного обліку щодо зміни електропостачальника. Адміністратор комерційного обліку не пізніше ніж на наступний день з дня отримання запиту на зміну електропостачальника має сформувати прогнозні обсяги споживання за точкою обліку на заплановану дату зміни електропостачальника та: перевірити інформацію про споживача та його об`єкт (об`єкти); повідомити нового електропостачальника про можливість (відсутність можливості) здійснення зміни електропостачальника; повідомити попереднього електропостачальника споживача про отримання запиту на зміну електропостачальника, дату запланованої зміни електропостачальника та прогнозні обсяги споживання на цю дату (п.6.1.8, 6.1.10);
- попередній електропостачальник після отримання від адміністратора комерційного обліку повідомлення про зміну електропостачальника повинен здійснити всі необхідні заходи щодо припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу зі споживачем на заплановану дату зміни електропостачальника. До припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу попередній електропостачальник зобов`язаний забезпечувати постачання електричної енергії на умовах чинного договору (п.6.1.16).
З огляду на встановлені обставини справи та зазначені судом норми ПРРЕЕ, договору та комерційної пропозиції №6, судова колегія зазначає наступне:
- процедура заміни електропостачальника була розпочата споживачем відповідно до положень ПРРЕЕ шляхом повідомлення нового електропостачальника та подальшого повідомлення останнім адміністратора комерційного обліку. Матеріали справи свідчать про те, що позивач (як поточний постачальник) належним чином був повідомлений зі сторони адміністратора комерційного обліку ПрАТ «Львівобленерго» про ініціювання відповідачем вказаної процедури (лист №145-2908 від 26.06.2019). Факт отримання цього листа позивачем не заперечується. При цьому, ПРРЕЕ не встановлють обов`язку для споживача щодо повідомлення поточного постачальника про намір достроково припинення (розірвання) договору з підстави заміни електропостачальника;
- відповідач розпочав процедуру заміни електропостачальника до 01.07.2019, отже, в силу п.6.1.16 ПРЕЕ, до правовідносин між сторонами повинні застосовуватись умови договору, які були чинні на момент початку процедури зміни постачальника. У зв`язку з цим колегія суддів не досліджує доводів сторін пов`язаних із фактом отримання чи неотримання відповідачем на свою електронну поштову скриньку листа позивача від 10.06.2019, оскільки вказана обставина немає значення для вирішення спору. Більше того, сумнівними видаються доводи позивача про те, що відповідач не відреагував жодним чином на лист від 10.06.2019, оскільки ініціювання споживачем процедури заміни електропостачальника у встановленому законом порядку свідчить про протилежне;
- ні ПРРЕЕ, ні умови комерційної пропозиції №6 в редакції від 10.01.2019 не передбачають штрафу за дострокове розірвання/припинення договору з ініціативи споживача у зв`язку зі зміною ним постачальника. Комерційна пропозиція №6 в редакції від 10.01.2019 передбачає необхідність сплати споживачем штрафу лише у разі дострокового розірвання договору з ініціативи споживача у випадках не передбачених умовами договору. Однак, як було зазначено вище, умови публічного договору, до якого приєднався споживач (пункти 3.2, 6.1, 6.2, 10.1, 10.2), передбачають право споживача .вільно змінювати постачальника.
- положення щодо штрафу за дострокове розірвання/припинення договору з ініціативи споживача незалежно від того, якою підставою зумовлено таке розірвання/припинення, вперше було наведено у комерційній пропозиції №6 в редакції від 01.07.2019, однак, як було зазначено вище, її положення не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ТзОВ «Львівенергозбут» задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" відмовити.
Рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.2020 у справі №914/1883/20 залишити без змін. 
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 24.02.2021.

Головуюча суддя          Г.В. Орищин

суддя          Н.А. Галушко

суддя          М.Б. Желік