УХВАЛА

28 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 620/3390/20
адміністративне провадження № К/9901/1310/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.
перевірив касаційну скаргу Чернігівського прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом Чернігівського прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Новозаводського відділу державної служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про закриття виконавчих проваджень, скасування акту та постанови про накладення штрафу,
УСТАНОВИВ:
13 січня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (відправлено засобами поштового зв`язку 11.01.2021 ).
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 відкрито провадження у справі.
Через канцелярію суду відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем було пропущено строк звернення до суду.
Представник позивача проти заявленого клопотання заперечував та зазначив, що вважає що місячний строк звернення до суду ним не пропущений, клопотання про поновлення строку звернення до суду не заявляв.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України залишено без розгляду.
Судом було встановлено, що оскільки позивач звернувся до суду 21.08.2020 (згідно штампу на поштового відділення на конверті), тобто з пропущенням встановленого терміну понад десять днів, а клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду не заявляв, наведене обумовлює висновок про достатність підстав для залишення позову Чернігівського прикордонного загону (військова частина 2253) Державної прикордонної служби України без розгляду в силу ч.3 ст.123 КАС України.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частинами першою, другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.
Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з пропущенням встановленого терміну, а клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду не заявляв.
В обґрунтування касаційної скарги позивач вказав, що позивачем було дотримано строків звернення до суду під час первісного подання позову 29 липня 2020 року. Проте, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020  у справі №620/2951/20 позовну заяву Чернігівського прикордонного загону було повернуто позивачу. А також зазначив про порушення судового процесу судом першої інстанції.
Пунктом 1 ч.2 cт.287 КАС України встановлено, що позовну заяву (з приводу оскарження дій та рішень державного виконавця) може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Стаття 123 КАС України передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.
Так, ч.3 вказаної статті встановлено: якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Суд вказує, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Законодавче обмеження строку звернення до суду з адміністративним позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Причини, які б підтверджували поважність причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом в межах розумного строку у період з моменту повернення попередньо поданого позову до подання адміністративного позову вдруге, скаржником не зазначені.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 січня 2020 року у справі №240/8823/19 зазначив наступне: «…Повернення позовної заяви через невиконання вимог ухвали про залишення вперше поданої позовної заяви без руху, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає позовну заяву, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку звернення до адміністративного суду реалізовувати право на подання позову».
За приписами частини 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суди вірно звернули увагу на той факт, що, звертаючись до суду з позовною заявою, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина 2253) Державної прикордонної служби України питання щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду не ставилося та відповідне клопотання не подавалося.
Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом є неповажними.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суди правильно застосували положення частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою статті   333 КАС   України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись частиною другою статті 333 КАС України, Суд 

УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про закриття виконавчих проваджень, скасування акту та постанови про накладення штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Н.А. Данилевич О.Р. Радишевська 	

 	         Н.В. Шевцова