Справа № 754/14633/20                                                           Головуючий в суді І інстанції - Валігура Д.М.
Провадження № 33/824/58/2021                                         Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
23 лютого 2021 року                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Александрова Д.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21  вересня  2020 року,  
в с т а н о в и в:
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,   
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 03 липня 2020 року о 16 годині 10 хвилин в м. Києві по просп. В. Лобановського, 130, керував автомобілем «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
 У апеляційній скарзіОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт зазначив, що йому в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд лише на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції йому не було запропоновано. Зазначив, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та обрав проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того указав, що з пояснень свідків не зрозуміло огляд на стан якого сп`яніння йому було запропоновано пройти працівниками поліції. Вважав, що вказані пояснення свідків не можуть бути допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Серед інших порушень, допущених працівниками поліції апелянтом звернуто увагу на відсутність в матеріалах справи даних щодо відсторонення його від керування транспортним засобом, а також відсутність відеозапису події.
Вислухавши пояснення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
 Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення від 03.07.2020р., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та  відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.
Як вбачається з оскаржуваної постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП  за порушення п.2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому  законом порядку.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею передбачена, у тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП та Інструкцією  «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція) визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Так, відповідно до вимог ч.ч.2,3,5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
    Відповідно до вимог п.12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Висновок судді про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто порушення ним вимог п. 2.5 ПДР, не ґрунтується на матеріалах справи.
Так, із пояснень ОСОБА_1 , наданих в суді апеляційної інстанції вбачається, що 03 липня 2020 року о 16 годині 10 хвилин в м. Києві по просп. В. Лобановського, 130, він був зупинений працівниками поліції, які в ході розмови повідомили йому про те, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Однак, незважаючи на це працівниками поліції були запрошені свідки, в присутності яких працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, однак в присутності вказаних свідків йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Під час ознайомлення з матеріалами справи, які були направлені до суду, йому стало відомо, що протокол щодо нього було складено за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча жодних вимог щодо  необхідності проведення огляду саме на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу йому працівниками поліції не висувалось, не вказувалось на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, та, відповідно, від огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Разом з тим, до протоколу  долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря нарколога в закладі охорони здоров`я, тобто від порядку, яким передбачено огляд особи на стан алкогольного сп`яніння.
Викликані до суду апеляційної інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання для з`ясування обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та усунення вказаних розбіжностей не з`явились. Також до суду не з`явились працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та відбирали пояснення у свідків.
Таким чином матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відповідно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. А тому доводи ОСОБА_1 та його захисника є слушними.
Дані обставини залишились поза увагою судді суду першої інстанції, а тому постанова судді Голосіївського  районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1   не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.  
Постанову судді Голосіївського  районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1   скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.П. Свінціцька