УХВАЛА
 
23 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 372/3320/19
провадження № 61-17775 св 20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,  Русинчука М. М.,  
 
учасники справи:
позивач - заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Київське лісове господарство»,
відповідачі: Обухівська районна державна адміністрація, ОСОБА_1 ,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Аріфметовою Інною Айварівною, на постанову Київського апеляційного суду            від 03 листопада 2020 року в складі колегії суддів Сушко Л. П., Іванової І. В., Сліпченко О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» звернувся з позовом до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 та просив:
- визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 19 січня 2009 року № 50 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 11 громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Красненської сільської ради» в частині передачі  ОСОБА_2  земельної ділянки площею    1,99 га; 
- витребувати на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння:       ОСОБА_1  земельну ділянку площею 1,99 га з кадастровим номером 3223185100:04:003:0041, яка знаходиться на території Красненської сільської ради Обухівського району Київської області;
- визнати поважними причини пропуску прокурором позовної давності та поновити її, захистивши порушене право.
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. 
 
Визнано недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 19 січня 2009 року № 50 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 11 громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Красненської сільської ради» в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,99 га. 
 
Витребувано на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння  ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,99 га з кадастровим номером 3223185100:04:003:0041, які знаходяться на території Красненської сільської ради Обухівського району Київської області.
 
30 листопада 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, підписану адвокатом Аріфметовою І. А., на постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у даній справі.
 
В ухвалі Верховного Суду від 21 грудня 2020 року зазначено, що в касаційній скарзі містяться посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження та зазначено, що суд при вирішенні справи не застосував висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18, від 30 травня 2018 року в справі   № 359/2012/15-ц, від 17 жовтня 2018 року в справі № 362/44/17, від 31 жовтня   2018 року в справі № 367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року в справі № 488/6211/14-ц, від 07 листопада 2018 року в справі № 372/1036/15-ц,                  від 21 серпня 2019 року в справі № 911/3681/17, від 19 листопада 2019 року в справі № 911/3677/17, від  19 листопада 2019 року в   справі № 911/3680/17,           від 19 листопада 2019 року в справі №911/3677/17 щодо позовної давності.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному   судовому    рішенні    застосував   норму   права   без   урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Київське лісове господарство» до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним розпорядження та витребування земельної ділянки із незаконного володіння з урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       В. І. Крат
 
                                                                                                                            М. М. Русинчук