28.01.21
33/812/32/21
Провадження № 33/812/32/21                                Категорія: ст. 124 КУпАП 
Головуючий у першій інстанції                                Афоніна С. М.
Доповідач апеляційного суду                                        Ямкова О. О.         

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
28 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої – судді                 Ямкової О. О.
за участю: секретаря         Богуславської О. М.
захисника                                         Ремешевського Є. А.
потерпілого ОСОБА_1 ,         
        розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
        за апеляційною скаргою захисника Ремешевського Є. А. на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 23 грудня 2020 року, якою 
    ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 12 жовтня 2020 року о 19 годині 35 хвилині водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 200», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проспекту Богоявленському в місті Миколаєві, де на перехресті з вулицею Космонавтів був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не недотримався бокового інтервалу, порушив п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та завдав автомобілям механічні пошкодження. 
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду, захисник    ОСОБА_3  – адвокат Ремешевський Є. А. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю у діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, та порушенням іншим водієм рядності при пересіченні перехрестя. 
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що його пропущено з поважних причин, так як постанова у день слухання справи не була проголошена, про її існування стало відомо із відповідного реєстру, куди вона була направлена 29 грудня 2020 року, та в цей же день вручена ОСОБА_2 , а потерпілому лише 30 грудня 2020 року. 
Тому перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника Ремешевського Є. А. на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_4 , та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скарги виходячи з наступного. 
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Так, за матеріалами справи ОСОБА_2 вменяється порушення пунктів 2.3.б, 13.1 ПДР України, з огляду на які, він при проїзді перехрестя проспекту Богоявленського з вулицею Космонавтів у місті Миколаєві, рухаючись по проспекту зі сторони Широкобальського мосту в напрямку автовокзалу, був неуважним та не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21114, який рухався в попутному напрямку.
Вважаючи, що такі дії ОСОБА_2 підтверджені належними доказами, як то: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою та поясненнями потерпілого і свідка, який знаходився в його автомобілі, суд першої інстанції визнав водія ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та не звернув увагу на положення пункту 13.3 ПДР України, який зазначає випадки, коли водії повинні дотримуватися безпечного інтервалу та його вміст.
Так, за пунктами 13.1. 13.3 ПДР України визначено, що дотримання безпечного інтервалу водіями можливо лише під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду. 
Отже, за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, порушення ОСОБА_2 бокового інтервалу відносно автомобіля потерпілого, який рухався в попутному напрямку, можливо було лише при його обгоні, випередженні, чи об`їзду в якості перешкоди.
Разом з тим, за поясненнями водіїв, які ними викладені у письмовому вигляді, усними поясненнями, наданими у суді першої інстанції та потерпілим у суді апеляційної інстанції вбачається, що до самого перехрестя водії рухалися в попутному напрямку, ОСОБА_2 в лівій смузі руху, а водій ОСОБА_1 в середньої смузі руху, та в такому порядку зупинилися на світлофорі перед перехрестям. 
За схемою ДТП, та фото, що містяться в матеріалах справи, слідує, що до світлофору, який регулює руху на перехресті, проспект Богоявленський в попутному напрямку має три смуги руху: ліву смугу руху для руху прямо та ліворуч, середню – для руху виключно прямо, та праву смугу- для руху виключно праворуч.
Після перехрестя дорога в попутному напрямку звужується до двох смуг руху: лівої та правої.
Відтак, автомобільна дорога, що передбачає три смуги руху в попутному напрямку, в тому числі ліву та середню смугу руху, які передбачають можливість руху транспортних засобів «прямо», змінює свою конфігурацію, після перехрестя шляхом звуження до двох смуг руху в напрямку «прямо», то на такій дорозі ліва смуга руху, як до перехрестя, так і після залишається лівою для транспортних засобів, які по ній рухаються, а середня смуга руху стає правою смугою руху, після перехрестя.
Отже, якщо автомобіль, що рухався в середньої смузі руху до перехрестя, бажає рухатися і в подальшому в лівій смузі руху, після перехрестя, його водій повинен включити покажчик повороту ліворуч та перестроїтись, пропустивши весь транспорт, який рухається по лівій смузі руху, а не їхати прямо, не зважаючи на зміну конфігурації автомобільної дороги, на свій розсуд, та вважаючи, що середня смуга руху, після перехрестя автоматично становиться лівою, а ті, хто рухається по лівій смузі руху до перехрестя, та має право їхати в напрямку «прямо» повинен або виїхати на зустрічну смугу руху, після перехрестя, або пропустити усі автомобілі, що рухаються в попутному напрямку. 
Такі твердження щодо цих обставин підтвердив потерпілий в своїх поясненнях, наданих у суді апеляційної інстанції. 
Разом з тим, на переконання суду апеляційної інстанції, які узгоджуються з вимогами ПДР України, та підтверджуються схемою ДТП, водій ОСОБА_2 після продовження руху через перехрестя на сигнал світлофору, що дозволяє рух, повинен був продовжити рух прямо в тій же лівій смузі руху, в яких рухався до перехрестя, а водій ОСОБА_1 , що рухався до перехрестя в середньої смузі руху, повинен був продовжити рух прямо, вже в правій смузі руху, після перехрестя.
В той же час, обидва водія, після перехрестя продовжили рух прямо в лівій смузі руху.
Це підтверджує і схема ДТП, що підписана ними, та характер механічних пошкоджень автомобілів, що містяться в ній, які свідчить про контактування автомобілів, що відбулося в лівій смузі руху шляхом зіткнення, усієї лівої частини автомобіля ВАЗ, з правою задньою частиною автомобіля ОСОБА_2 , а за такого підтверджують обставини того, що водієм ОСОБА_2 врахована зміна конфігурації автомобільної дороги, яка дозволяє йому рухатися в попутному напрямку прямо, та рух автомобіля ВАЗ через перехрестя безпосередньо прямо, без врахування зміни конфігурації дороги, та помилковому продовженні руху в іншій смузі руху, після перехрестя. 
Ці докази у сукупності судом першої інстанції належним чином не досліджені та не оцінені. 
Відповідно до вимог п. 2.3 б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 11.2 ПДР України визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.
Тому проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_2 рухався відповідно конфігурації лівої смуги руху, не змінюючи напрямку руху свого автомобіля, та не здійснював випередження, обгін автомобіля, який рухався в тому ж напрямку, але по іншій смузі руху, а тому не порушував безпечного інтервалу руху свого автомобіля відносно інших транспортних засобів. 
Цим обставинам судом першої інстанції надана невірна оцінка, що призвело до неправильної кваліфікації дій ОСОБА_2 та безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. 
Тому прийняте судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню, про що просить апелянт, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу захисника Ремешевського Є. А. задовольнити.
Постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 23 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом серії БД №295807 від 12.10.2020 скасувати, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                 О. О. Ямкова