ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 656/509/20 Головуючий в І інстанції: Ковальчук Т.М.
Номер провадження: №22-ц/819/381/21 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого         Майданіка В.В.,
       суддів:         Кутурланової О.В.,
                               Орловської Н.В.,
       секретар                Давиденко І.О.,         

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2020 року, у складі судді Ковальчук Т.М., у справі за позовом  ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Русь" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Фермерського господарства "Русь", в якому просила внести зміни до договору оренди земельної ділянки розміром 7,50 га, кадастровий номер 6522987000:03:002:0042, що є її власністю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 064055 від 19 листопада 2004 року, з фермерським господарством "Русь" с. Агаймани Іванівського району Херсонської області, зареєстрований у Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК від 06 червня 2007 року за № 040772300284, а саме пункт 9 Розділу "Орендна плата" договору викласти у наступній редакції: "річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі, та сплачується орендарем орендодавцю". Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80грн та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвокату, в розмірі 9000,00грн. 

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 
Вона є власником земельної ділянки площею 7,50 га, кадастровий номер 6522987000:03:002:0042, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 064055 від 19 листопада 2004 року.
06 червня 2007 року між нею та ФГ "Русь" було укладено договір оренди даної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.06.2007 року №040772300284. 
Згідно пункту 9 вказаного договору орендна плата сплачується орендарем за земельну ділянку приватної власності у грошовій або натуральній формі в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки землі. 
Пунктом 13 Договору передбачено перегляд розміру орендної плати один раз на два роки у разі: зміни умов господарювання; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законом.
Протягом 2007-2016 років відповідач виплачував їй орендну плату у грошовій формі у розмірі, як і іншим власникам земельних ділянок (паїв) на території села Агаймани Іванівського району. Тобто, щороку розмір орендної плати збільшувався, хоча ніяких змін до договору оренди не вносилось.
Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 22.01.2020 року у цивільній справі №656/717/17 даний договір оренди землі визнано поновленим на той самий строк та тих самих умовах. 
Протягом часу (з 2017 по 2020 року), коли розглядалась вказана цивільна справа №656/717/17 ФГ "Русь" виплачувало орендодавцям по 12000грн орендної плати за пай, а в 2018-2019 роках – по 15000грн, крім неї, яка з 2017 року отримує щорічну орендну плату в розмірі 6700грн. Тобто, відносно неї відбулась помста за те, що вона наважилась звернутись до суду за захистом своїх прав.
Враховуючи збільшення з часу укладення договору розміру земельного податку у 12 разів, знецінення гривні, підвищення цін і тарифів на сільськогосподарську продукцію (пшениці – у 3 рази, ячменю – у 2,8 рази, соняшника – у 3,5 рази), що вирощується відповідачем, вона вважає, що існують обставини для перегляду розміру орендної плати, обумовленої пунктом 13 Договору. 
Згідно Інформації Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області від 08.04.2020 року за результатами земельних торгів у формі аукціонів у 2019 році середня відсоткова ставка за договорами оренди земельних ділянок по Херсонській області склала 17,46%.
Інші орендарі орендують відповідні земельні ділянки в Іванівському районі, і зокрема на території Агайманської (колишня назва – Фрунзенська) сільської ради, сплачуючи 3400-3500грн за гектар або 12% та 15,05% від нормативної грошової оцінки землі. Це такі орендарі як ТОВ "Алєф ЛТД", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно відповідних земельних ділянок, яку долучено до позовної заяви.
14 березня 2020 року вона направила відповідачу заяву з додатковою угодою до договору оренди землі, якою пропонувала змінити пункт 9 договору, збільшивши розмір орендної плати до 12% від нормативної грошової оцінки землі, на що 20.03.2020 року отримала відповідь від відповідача про відмову збільшувати розмір орендної плати до 12% та з пропозицією встановити її у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі, шляхом підписання нового договору оренди строком на 10 років. 
Позивач вважає такий розмір орендної плати несправедливим, тому, пославшись на положення Закону України "Про оренду землі", статті 623, 638, 651 ЦК України, просила задовольнити позов.

29 вересня 2020 року до суду від представника відповідача адвоката Пестрецової Р.Г. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого фермерське господарство позовні вимоги не визнає, вважаючи їх необґрунтованими з огляду на таке. ФГ "Русь" протягом усього строку дії договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року добросовісно та належним чином виконувались обов`язки, передбачені зазначеним договором оренди землі. З урахуванням змін у податковому та цивільному законодавстві ОСОБА_1 виплачувалась орендна плата у розмірі, більшому ніж 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації, та запропоновано підписати новий договір оренди землі на той же строк, але на покращених умовах з більшим розміром орендної плати, а саме 5% від розміру грошової оцінки земельної ділянки. Ні умовами договору оренди землі, ні нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку орендаря щодо саме безумовного підписання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди щодо збільшення розміру орендної плати. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги у розмірі 10000грн (а.с.59-61). 

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві, надали пояснення, аналогічні позову, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Фермерського господарства "Русь" адвокат Пестрецова Р.Г. у судовому засіданні суду першої інстанції надала пояснення, аналогічні відзиву на позовну заяву. Зазначила, що згідно діючого податкового законодавства України розмір орендної плати встановлюється не менше 3% та не більше 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але встановлення конкретного відсоткового розміру встановлюється за бажанням сторін договору оренди. Відповідач не зобов`язаний встановлювати саме максимальний розмір орендної плати 12%, а запропонований ФГ "Русь" розмір орендної плати в 5% відповідає вимогам, встановленим законодавством України, крім того, фермерським господарством в такому розмірі сплачується орендна плата іншим орендодавцям. Просила відмовити у задоволенні позову в повному об`ємі та стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу.

Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2020 року позов було задоволено частково. Зокрема, суд вирішив: 
--- внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 06 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та фермерським господарством "Русь", зареєстрованого 06 червня 2007 року у Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №040772300284, щодо земельної ділянки площею 7,50 га, кадастровий номер 6522987000:03:002:0042, що розташована на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області;
--- викласти пункт 9 вказаного договору в наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 % на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки";
--- стягнути з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства "Русь" судові витрати у розмірі 79,60грн;
--- в іншій частині позовних вимог відмовити. 

В апеляційній скарзі позивачка  ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення її позовних вимог змінити та ухвалити рішення, яким її позов задовольнити повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. 
Зокрема зазначила, що поза увагою суду залишилось те, що наданими нею доказами підтверджується те, що у місцевості, де розташована її земельна ділянка, встановлено розмір орендної плати за іншими договорами оренди, сторонами яких є інші особи. Так, інші орендарі орендують відповідні земельні ділянки, власниками яких є інші особи, в Іванівському районі, і зокрема на території Агайманської (колишня назва – Фрунзенська) сільської ради, сплачуючи 3400-3500грн за гектар або 12% та 15,05% від нормативної грошової оцінки землі. Це такі орендарі як ТОВ "Алєф ЛТД", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно відповідних земельних ділянок, яку долучено до позовної заяви. Допитані у якості свідків мешканці села ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що вони, як орендодавці, отримують протягом 2018-2020 років орендну плату у розмірі 15000,00грн з врахування податків (тобто повна сума на руки), податки сплачує орендар. Також вони повідомили, що орендну плату в розмірі 15000,00грн отримують протягом 2019-2020 років усі мешканці села Агаймани, що мають у власності земельні ділянки. При цьому вказала, що з урахуванням того, що нормативна грошова оцінка її земельної ділянки (НГО) становить 172031,33грн, розмір орендної плати має становити не менш ніж 12% від НГО землі, адже в такому випадку 12% від НГО становить 20643,76грн, а за вирахуванням 18% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору розмір орендної плати буде становити 16618грн. І такий розмір є справедливим, оскільки у 2019 році всі землевласники отримали від своїх орендарів мінімум 15000грн орендної плати, а дехто і більше. 
Також вказала, що судом не враховано того, що з урахуванням перебування її земельної ділянки в оренді відповідача за рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 22.01.2020 року до 2027 року, за умови орендної плати в 5% від НГО вона недоотримає 56530грн орендної плати у порівнянні з іншими орендодавцями, які отримують орендну плату в розмірі 12% від НГО. Вказана сума для неї, пенсіонерки, є дуже значною, адже при пенсії в 1767грн на місяць саме орендна плата забезпечує їй ліки, паливо, оплату комунальних платежів. А відповідач всього цього її позбавив. 

У своєму відзиві адвокат Пестрецова Р.Г., діюча від імені відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. 

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №064055 від 19.11.2004 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6522987000:03:002:0042, площею 7,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Агайманської (колишня назва – Фрунзенська) сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.21). 

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 06 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та фермерським господарством "Русь", зареєстрованого 06 червня 2007 року у Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №040772300284, щодо земельної ділянки площею 7,50 га, кадастровий номер 6522987000:03:002:0042, що розташована на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, укладеного між позивачкою як орендодавцем та відповідачем як орендарем орендодавець надала орендарю в строкове платне користування вказану земельну ділянку площею 7,50га для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.
За умовами вказаного договору: нормативна грошова оцінка землі – 84872,00грн (п.5); договір укладено на 10 років з можливістю його поновлення на новий строк (п.8); орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1273,00грн на рік (п.9); обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації грошової оцінки (п.10); орендна плата вноситься щорічно з 01 серпня до 30 листопада (п.11); розмір орендної плати переглядається один раз на два роки у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої землі не з вини орендаря, в інших випадках, передбачених законом (п.13); зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п.36); договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43).

У провадженні Іванівського районного суду Херсонської області перебувала цивільна справа №656/717/17 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Русь" про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки та зустрічним позовом Фермерського господарства "Русь" до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання додаткової угоди укладеною.

Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 22 січня 2020 року у вказаній справі №656/717/17, яке набрало законної сили 03.03.2020 року, суд вирішив:
--- первісний позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Русь" про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки – задовольнити;
--- визнати недійсною додаткову угоду від 12 грудня 2016 року, укладену між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Русь" про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого в Іванівському відділенні Херсонської філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №040772300284, зареєстровану приватним нотаріусом Іванівського нотаріального округу Херсонської області Шляховою С.В. 13.12.2016 року, номер запису про інше речове право 18099054;
--- зустрічний позов Фермерського господарства "Русь" до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання додаткової угоди укладеною – задовольнити частково;
--- визнати договір оренди земельної ділянки площею 7,50 га, кадастровий номер 6522987000:03:002:0042, укладеного 06 червня 2007 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством "Русь", який зареєстровано 06 червня 2007 року у Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 06.06.2007 року №040772300284 – поновленим на той самий строк і на тих самих умовах;
--- в іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити (а.с.10-13).

       Додатковим рішенням вказаного суду від 04.02.2020 року суд вирішив:
--- ухвалити по справі додаткове рішення;
--- стягнути з фермерського господарства "Русь" на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 22946,00грн;
--- стягнути з фермерського господарства "Русь" на користь держави судовий збір в сумі 1600,00грн (а.с.14-16).

У зв`язку із зростанням цін та тарифів, а також збільшенням розміру земельного податку позивачка у березні 2020 року звернулася до відповідача з пропозицією щодо перегляду розміру орендної плати. Крім того, позивачкою направлено відповідачу примірник додаткової угоди в частині збільшення орендної плати до 12 % від вартості грошової оцінки землі (а.с.24-27).

З листа-відповіді голови фермерського господарства "Русь" Монтій Р.І. від 20.03.2020 року вбачається, що запропоновані ОСОБА_1 зміни до п.9 договору оренди щодо збільшення орендної плати до 12% від нормативної грошової оцінки за кожен рік оренди є для господарства неприйнятними. Позивачу було запропоновано підписати договір оренди землі на нових покращених умовах з урахуванням змін внесених до діючого законодавства, з новим строком оренди, в якому пунктом 9 передбачено сплату орендарем орендної плати у грошовій формі в розмірі 5% за один рік оренди від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та додаткову угоду про припинення договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК 06.06.2007 року за №040772300284, додавши їх примірники до листа (а.с.28-31).

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого 02.06.2020 року державним кадастровим реєстратором відділу в Іванівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6522987000:03:002:0042, площею 7,50га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Агайманської (Фрунзенської) сільської ради Іванівського району Херсонської області становить 172031,33грн (а.с.34).

Згідно розрахункових відомостей нарахувань та виплати орендної плати по фермерському господарству "Русь" за 2018-2020 рр, проти чого позивачка не заперечує, ОСОБА_1 нараховано орендну плату у розмірі 8406,48грн та виплачено після відрахування суми податку та військового збору 6767,22грн. Такий самий розмір орендної плати (6767,22грн) нараховано і виплачено іншим 13-ти орендодавцям, які є власниками земельних ділянок аналогічного розміру – близько 7,5га (а.с.68-70).

Отже, судом встановлено та сторонами не оспорюється, що відповідачем з 2018 року фактично сплачується позивачці щорічно розмір орендної плати в грошовій формі, який становить майже 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, належної позивачу ( 172031,33грн х 5% = 8602,56грн).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  відбулась зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сторону збільшення та відповідно до пунктів 288.5.1., 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України збільшилася й орендна плата за землю, що знаходиться у користуванні відповідача, останній погоджується збільшити позивачу розмір орендної плати до 5 % на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, а тому позовні вимоги позивача щодо внесення змін до договору оренди землі підлягають задоволенню частково, збільшивши розмір орендної плати до 5 % на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також суд виходив з неможливості прийняття до уваги посилань позивачки на те, що іншими орендарями, які орендують земельні ділянки приватної власності на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, сплачується орендна плата від 12000 до 15 000 грн. в рік за пай, оскільки, як вважає суд, зміна розміру орендної плати за договором оренди здійснюється за взаємною згодою сторін та є неможливим в судовому порядку зобов`язання сторони до укладення договору на умовах, проти яких заперечує одна із сторін договору. 

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права. 

Предметом спору є вимога про внесення зміни в частині збільшення розміру орендної плати до договору оренди землі за рішенням суду. Відповідні пункти договору оренди землі щодо зміни їх умов передбачають, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв`язується в судовому порядку.

Отже, оскільки відповідач заперечував проти внесення запропонованої позивачкою зміни в договір оренди, тобто сторони взаємної згоди щодо зміни умов договору оренди землі не досягли, то позивачка звернулася до суду з цим позовом.

За положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 вказаного Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч.3 ст.203 вказаного Кодексу закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із ч.1 ст.626 вказаного Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ст.6 вказаного Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до ст.629 вказаного Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.792 вказаного Кодексу відносини щодо найму/оренди/ земельної ділянки регулюються Законом.

Згідно з ч.2 ст.651 вказаного Кодексу договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,встановлених договором або законом. 

Відповідно до п."в" ст.5 ЗК України земельне законодавство базується на принципі невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землю, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 вказаного Закону договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.15 вказаного Закону орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди. 

Згідно ч.ч.1 і 2 ст.21 вказаного Закону з наступними змінами: орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст.23 вказаного Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Згідно з ст.30 вказаного Закону зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Позивачка, підписуючи договір оренди землі, не оспорювала їх дійсність та погодилася з їхніми умовами. Звертаючись до суду з цим позовом, підставою для збільшення орендної плати до 12% від вартості нормативної грошової оцінки землі позивачка вказала збільшення з часу укладення договору розміру земельного податку у 12 разів, знецінення гривні, підвищення цін і тарифів на сільськогосподарську, що вирощується відповідачем, а також вказала про те, що інші орендарі, які орендують відповідні земельні ділянки в Іванівському районі, і зокрема на території Агайманської (колишня назва – Фрунзенська) сільської ради, сплачують 3400-3500грн за гектар або 12% та 15,05% від нормативної грошової оцінки землі.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням умови договору про перегляд розміру орендної плати один раз на два роки, того, що менш ніж через 9 місяців після ухвалення рішення суду від 22.01.2020 року, що набрало законної сили 03.03.2020 року, яким було визнано договір оренди поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, оскаржуваним рішенням цього ж суду від 18.11.2020 року було внесено зміни до договору оренди в частині збільшення розміру орендної плати до 5% від НГО землі, таке рішення суду першої інстанції є справедливим, збалансований й таким, що враховує інтереси усіх сторін договору оренди.

Як встановлено і це не заперечується сторонами, відповідачем з 2018 року фактично сплачується позивачці щорічно розмір орендної плати в грошовій формі, який становить майже 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, належної позивачу ( 172031,33грн х 5% = 8602,56грн).

Отже, вбачається, що відповідач як орендар у повній мірі виконує свої обов`язки за договором оренди, більше того, сплачує кілька останніх років орендну плату у розмірі, який є більшим ніж той,який встановлений договором. Тобто, такі дії відповідача свідчать про його намагання поступово збільшувати розмір орендної плати. 

На цьому етапі позивачка ініціювала збільшення розміру орендної плати, який був встановлений у розмірі 1,5% від НГО землі, до 12% від НГО. Відповідач погодився на таке збільшення, але у меншому розмірі, а саме до 5% від НГО землі. Апеляційний суд вважає, що прийняте судом рішення враховує інтереси обох сторін договору. 

Зазначене не позбавляє позивачку права, виходячи із умов договору оренди, і в подальшому ініціювати питання збільшення розміру орендної плати. 

Таким чином суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують. 
Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржниці на те, що у місцевості, де розташована її земельна ділянка, встановлено набагато більший розмір орендної плати (мінімум 15000грн) за іншими договорами оренди, сторонами яких є інші особи. При цьому апеляційний суд виходить із положень ст.6 ЦК України про вільність сторін в укладенні договору, ч.2 ст.651 вказаного Кодексу про підстави для зміни договору, а також виходить з положень ст.30 Закону України "Про оренду землі" та конкретного договору оренди землі, укладеного між сторонами, про його зміну. Позивачкою не доведено підстав для задоволення позову у повному обсязі, адже вона перебуває у тих самих умовах в частині розміру орендної плати, яку сплачує відповідач, що й інші особи, які передали свої земельні ділянки в оренду ФГ "Русь". Вказане підтверджується розрахунковими відомостями нарахувань та виплати орендної плати по фермерському господарству "Русь" за 2018-2020 роки. Апеляційний суд враховує й те, що позивачка, як власник земельної ділянки, за умови дотримання положень закону та конкретного договору оренди, могла після закінчення у 2017 році строку дії договору оренди й припинення його дії, укласти інший договір оренди з будь-яким орендарем на інших умовах. Проте, як встановлено рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 22 січня 2020 року у справі №656/717/17, яке набрало законної сили 03.03.2020 року, орендар ФГ "Русь", маючи переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі з ОСОБА_1 на новий строк, листом-повідомленням від 22.11.2016 року направив на адресу останньої повідомлення про свій намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та запропонував ОСОБА_1 підписати відповідну додаткову угоду, додавши її екземпляр до листа-повідомлення. Однак письмових повідомлень орендодавця про відмову в поновленні договору оренди на адресу орендаря ФГ "Русь" не надходило. 
Також, підлягають відхиленню й посилання скаржниці на те, що з урахуванням перебування її земельної ділянки в оренді відповідача до 2027 року, за умови орендної плати в 5% від НГО вона недоотримає 56530грн орендної плати у порівнянні з іншими орендодавцями, які отримують орендну плату від інших орендарів в розмірі 12% від НГО землі, що для неї, пенсіонерки, є дуже значною втратою. При цьому апеляційний суд виходить з того, що умови будь-якого договору є обов`язковими для його сторін, а різноманітність умов договорів оренди землі, тим більше за участі різних орендарів, навіть у одній місцевості, є звичайним станом речей. Більш того, за умови економічної багатоманітності (ст.15 Конституції України) та свободи договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України) саме різноманітність умов договорів оренди землі створює конкуренцію, яка сама по собі в частині, що стосується орендної плати, сприяє поступовому збільшенню її розміру. Як зазначалось, звертаючись до суду з цим позовом, підставою для збільшення розміру орендної плати позивачка вказала збільшення з часу укладення договору розміру земельного податку у 12 разів, знецінення гривні, підвищення цін і тарифів на сільськогосподарську продукцію, а також вказала про те, що інші орендарі, які орендують відповідні земельні ділянки в Іванівському районі, і зокрема на території Агайманської (колишня назва – Фрунзенська) сільської ради, сплачують 3400-3500грн за гектар або 12% та 15,05% від нормативної грошової оцінки землі. Інших підстав, які передбачені умовами договору оренди землі чи Законом України "Про оренду землі", позивачка не визначила та не навела. При цьому, лише посилання на наведені позивачкою обставини не визначено ані умовами договору оренди землі, ані законодавством України як самостійна та достатня підстава для безперечного збільшення розміру орендної плати до рівня, визначеного одноосібно орендодавцем. 

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – без змін. 

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2020 рокузалишити без змін.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови – 10 лютого 2021 року.

Головуючий                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                  В.В. Майданік

Судді:                                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                 О.В. Кутурланова

                                               _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                  Н.В. Орловська