УХВАЛА

13 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/19302/18
адміністративне провадження № К/9901/1012/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві
на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року
у справі № 640/19302/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал»
до Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019  року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позову.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення правничої допомоги та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 65000,00 грн.
11 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року у справі № 640/19302/18.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у м. Києві зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 3 частини третьої статті 132, частин четвертої-восьмої статті 137, частини сьомої статті 139, пункту 2 частини дев`ятої статті 139 КАС України у подібних правовідносинах, а також частину другу статті 351 КАС України.
Разом з тим при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.
Касаційна скарга не містить посилання, щодо якої норми (яких норм) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Щодо посилання на частину другу статті 351 КАС України як на підставу касаційного оскарження, Суд вважає його безпідставним, оскільки зазначеної нормою врегульовані підстави для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення на стадії касаційного розгляду справи.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року у справі №  640/19302/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         Р.Ф. Ханова