ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/105/21 Справа № 216/6109/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 січня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Литвина В.Г. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально — Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В: 

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       
       Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

        ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 18 жовтня 2020 року, о 10 год. 40 хв., у м.Кривому Розі, по вул. Волховська, біля буд 56, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820». Результат огляду становить 0,29 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За вказаним фактом 18.10.2020 інспектором взводу №3 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Поляковою Г.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №148991. 

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Литвин В.Г. діючий в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу і якій просить скасувати постанову Центрально — Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
       Зазначає, що свідки не підтвердили факт направлення водія для проведення медичного огляду в конкретній медичній установі, тим самим порушивши порядок огляду на стан сп`яніння.
       Звертає увагу на те, що при проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції залучили подружжя, натомість на думку апелянта, понятими можуть бути незаінтересовані особи та особи, що не перебувають у родинних стосунках.
       Крім цього, працівники поліції не проінформували його про порядок застосування технічного засобу та не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.
       Вказує на те, що не зміг пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі протягом двох годин, оскільки у лікаря проводився огляд іншого водія, який був доставлений працівниками поліції. Але вважає, що висновок КП “Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР” щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №2374 від 18.10.2020 року спростовує його винність у вчиненому правопорушенні. 

Позиція учасників апеляційного перегляду. 
       В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Литвин В.Г. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.
       Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного. 
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
       Згідно з п. 4 розділу ІV Інструкції «З оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС №1375 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). 
       Вважаю за необхідне зазначити, що згідно з п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:
       - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
       За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.        
       Разом з тим, суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
       Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.
       Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 18 жовтня 2020 року, о 10 год. 40 хв., у м. Кривому Розі, по вул. Волховська, біля буд 56, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820». Результат огляду становить 0,29 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За вказаним фактом 18.10.2020 інспектором взводу №3 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Поляковою Г.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №148991. 
        Так, на думку суду першої інстанції винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №148991 від 18.10.2020 року;
       - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
       - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
       - відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
       Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
       Крім того, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проте залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266 КУпАП, та вимоги ст. 256 КУпАП.
       Письмові пояснення свідків  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , на які посилається суд першої інстанції як на доказ винуватості ОСОБА_1 не є належними доказами правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки пояснення написані на одному аркуші, одним почерком із однаковими даними, вказані свідки є подружжям, що ставить під сумнів написання їх власноруч та достовірність даних, що містяться у письмових поясненнях. Вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути безумовно беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
       Також матеріали справи не містять доказів, що працівниками поліції було відсторонено водія  ОСОБА_1  від керування транспортним засобом.
        На переконання апеляційного суду, поза увагою районного суду були залишені обставини, які спростовують вину  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
        Більш того, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, не вбачається що вказана особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу з допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
       Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
       Наразі судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях  ОСОБА_1 , оскільки відеозапис у апеляційному суді не містить відомостей, що  ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.
       Крім цього, з відеозапису вбачається, що працівник поліції спочатку показав всім учасникам процедури вимірювальний пристрій з цифрою нуль, та запропонував водію ОСОБА_1 дунути в мудштук газоаналізатора, що і зробив ОСОБА_1 , але ніяких результатів прилад не показав. Далі, працівник поліції почав налаштовувати газоаналізатор на протязі декількох хвилин, після чого ОСОБА_1 повторно пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння. Вказані обставини викликають сумнів у достовірності результату огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
       Поряд із цим, як пояснив лікар ОСОБА_4 та лаборантка ОСОБА_5 , ОСОБА_1 дійсно звернувся до них з особистою заявою про проведення його огляду на стан сп`яніння, але перед оглядом ОСОБА_1 , ними проводився огляд особи, яку доставили патрульні поліцейські.
       Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_1 вжив всіх можливих та необхідних заходів для завчасного проходження огляду на стан сп`яніння з метою доведення своєї невинуватості у вчиненому правопорушенні.
       Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту,         а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
       Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
       Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
       В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки. 
       Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу адвоката Литвина В.Г. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально — Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року - задовольнити.
       Постанову Центрально — Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати.
       Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.
       
       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                                         Г.П. Слоквенко