ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року 
м. Київ
справа №809/2157/15
адміністративне провадження №К/9901/26294/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

при секретарі судового засідання Дразі Р.В.,

за участю: 
представника позивача Кузюка І.Ю., 
представника відповідача Лаврука В.В. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції як суд касаційної інстанції справу №809/2157/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" до Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 (головуючий суддя Гуляк В.В., судді: Гудим Л.Я., Коваль Р.Й.),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Нафтохімік Прикарпаття" (далі також ПАТ  "Нафтохімік Прикарпаття", позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі також ДПІ, відповідач) у якому просив    визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у списанні безнадійного податкового боргу, який виник за податковими зобов`язаннями з акцизного збору за липень-вересень 2004 року в сумі 26' 532' 169,81грн., а також пені та штрафних санкцій нарахованих на вказану суму податкового боргу; зобов`язати відповідача списати безнадійний податковий борг позивачу, який виник за податковими зобов`язаннями з акцизного збору за липень-вересень 2004 року в сумі 26' 532' 169,81грн., а також пені та штрафних санкцій нарахованих на вказану суму податкового боргу.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані тим, що 18.02.2015 Товариством направлено на адресу ДПІ заяву про списання безнадійного податкового боргу. В мотивувальній частині заяви зазначалось, що у позивача наявний безнадійний податковий борг за платежем акцизний збір, який виник за податковими зобов`язаннями, визначеними згідно з податковими- повідомленнями рішеннями від 03.07.2006 №0000802301/1 та №000079231/1.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.06.2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 у справі №809/2157/15.

На виконання вимог закону особам, які беруть участь у справі, надіслано копії ухвали про відкриття касаційного провадження та інформація про їхні права та обов`язки, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 у №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи №809/2157/15 за правилами підпункту 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" цього кодексу.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду суддею-доповідачем у даній справі визначено Хохуляка В.В.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2021 матеріали справи прийнято до провадження та призначено касаційний розгляд справи у судовому засіданні на 16.02.2021.

Ухвалою суду від 09.02.2021 клопотання податкового органу задоволено, розгляд справи призначено у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини у справі, надано їм неправильну оцінку. Позивач вказує, що з моменту прийняття судом рішення 16.04.2007 про відмову у задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень у справі №А-17/234, податкове зобов`язання набуло статусу узгодженого. Як вважає позивач, апеляційний суд надав податковому органу право щодо стягнення податкового боргу в термін не 1095 днів, а 1677 днів. На думку позивача, станом на 18.02.2015 (дата подання заяви про списання податкового боргу) минув строк давності щодо податкового зобов`язання з акцизного збору, що було визначено Товариству на підставі податкових повідомлень-рішень від 03.07.2006. Таким чином, відповідно до вимог Податкового кодексу України та Порядку списання безнадійного боргу ДПІ за результатами розгляду заяви позивача зобов`язана списати безнадійний податковий борг. У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідачем подано заперечення на касаційну скаргу. Податковий орган не погоджується з доводами позивача та зазначає, що рішення суду від 16.04.2007, на яке посилається позивач, як на підставу узгодженості податкового зобов`язання скасовано постановою касаційного суду, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Відтак, після закінчення судового розгляду та прийняття кінцевого рішення у справі про скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання набуло статусу узгодженого. Відповідач просить залишити касаційну скаргу Товариства без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. 
Також, відповідач звернувся до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

На підставі статті 52 КАС України, згідно якої у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви відповідача про заміну сторони її правонаступником.

Під час судового розгляду представники позивача та відповідача підтримали доводи та вимоги, викладені у касаційній скарзі, у запереченнях на касаційну скаргу.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016, судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови про залишення рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» направив на адресу ДПІ заяву №228-юр від 18.02.2015 про списання безнадійного податкового боргу. В заяві зазначалось, що станом на 18.02.2015 у позивача наявний безнадійний податковий борг за платежем акцизний збір за липень-вересень 2004 року в сумі 26' 532' 169,81грн., який виник за податковими зобов`язаннями з акцизного збору, визначеними згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 03.07.2006 №0000802301/1 та №000079231/1 (а.с. 9).

Безнадійність вказаного податкового боргу заявник обгрунтовував тим, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 у справі №А-17/234 за позовом ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» до ДПІ про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 03.07.2006 №0000802301/1 та №000079231/1, у задоволенні позову відмовлено. Таким чином, податкове зобов`язання стало узгодженим 16.04.2007, а отже минув строк 1095 календарних днів, визначений законодавством для сплати податкового зобов`язання.

На вищевказану заяву відповідачем надано відповідь листом від 31.03.2015 №1092/10/09-09-23-018/201, у якому зазначено про передчасність заяви про списання вказаної сими боргу у зв`язку з відсутністю рішення у справі №2а-2487/08/0970 за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі ДПІ до ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» про стягнення податкового боргу за рахунок активів в сумі 27' 128' 109,64грн. (а.с. 10).

Не погодившись з діями та рішенням податкового органу, Товариство звернулося до суду з позовом про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання ДПІ списати безнадійний податковий борг ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», виходив з того, що відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 у справі №А-17/234 за позовом ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття" до ДПІ про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 03.07.2006 №0000802301/1 та №000079231/1 у задоволенні позову відмовлено, а тому вказаний податковий борг є безнадійним, оскільки податкове зобов`язання з акцизного збору за липень-вересень 2004 року в сумі 26' 532' 169,81грн. стало узгодженим 16.04.2007 і станом на день прийняття рішення податковим органом про передчасність подання заяви позивачем про списання безнадійного боргу, з моменту узгодження минув строк визначений законодавством для сплати податкового зобов`язання, а саме 1095 календарних днів.

Апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції, ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, мотивуючи тим, що  у зв`язку з прийняттям Вищим адміністративним судом України ухвали, яким скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, податкове зобов`язання, визначене спірними ППР, втратило статус узгодженого і тільки після винесення ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.02.2015, якою  після нового розгляду скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2009 залишено в силі - розглядуване податкове зобов`язання стало узгодженим.

Спірні правовідносини між сторонами врегульовуються нормами Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який діяв до 31.12.2010 та нормами Податкового кодексу України, який набув чинності 01.01.2011.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податкове зобов`язання - зобов`язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з пунктом 1.3 цієї статті Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції. 

Згідно підпунктом «в» підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 цього Закону безнадійним визнається податковий борг юридичних та фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом.

Підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено строк позовної давності -1095 календарних днів.

Порядок узгодження податкового зобов`язання визначений приписами статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Підпунктом 5.4.2 пункту 5.4 статті 5 цього Закону визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов`язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Як зазначається в пункті 101.2 цієї статті, під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. При цьому, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Як з`ясовано судом на підставі матеріалів справи, ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» оскаржив податкові повідомлення-рішення від 03.07.2006 №0000802301/1 та №000079231/1 в судовому порядку.

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2006 у справі №А-17/234 позов ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття» задоволено, визнано нечинними податкові повідомлення-рішення від 03.07.2006 №0000802301/1 та №0000792301/1. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 рішення суду першої інстанції від 27.10.2006 скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.11.2008 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2009 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010 постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» задоволено та скасовано податкові повідомлення-рішення від 03.07.2006 №0000802301/1 та №000079231/1. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.02.2015 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010 скасовано, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2009 залишено в силі. 

Таким чином, у зв`язку з прийняттям Вищим адміністративним судом України ухвали від 02.02.2015, якою постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010 скасовано, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2009 залишено в силі, розглядуване податкове зобов`язання стало узгодженим.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що положення Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не передбачають підстав для зупинення або переривання строку позовної давності, визначеного у підпункті 15.2.1 пункту 15.2 статті 15 цього Закону для стягнення податкового зобов`язання, апеляційний суд дійшов правомірного висновку, що у спірних правовідносинах такий перебіг розпочався після спливу 10 днів з моменту прийняття ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.02.2015.

У свою чергу, позивач з заявою про списання безнадійного податкового боргу звернувся до податкового органу 18.02.2015.

Таким чином, на момент подання відповідної заяви, визначений податковим законодавством строк позовної давності для стягнення податкової заборгованості ще не сплив, а тому підстав для його списання у відповідача не було.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують та не підтверджують обставин неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи. Касаційний суд вважає, що апеляційним судом повно встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також надано належну правову та обґрунтовану оцінку заявленим вимогам на підставі норм закону. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 52, 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача про заміну сторони її правонаступником задовольнити. Замінити Державну податкову інспекцію у Надвірнянському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області - Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 у справі №809/2157/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду