Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/41/21               Головуючий у суді І інстанції: Антипова І.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                                         Бондарчук Р.А., 
особи, яка притягується до відповідальності                  ОСОБА_1 ,
представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Коробєйнікова А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 грудня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тольяті, Самарської області Російської Федерації, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 10.10.2020 року о 17 год. 10 хв. по вул. Валентини Терешкової, 160/50 у м. Кропивницькому керував автомобілем «ВАЗ 21070», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду, а провадження про справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були відхилені клопотання про допит в якості свідків осіб зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та інспектора поліції, який склав протокол. 
Також в матеріалах справи відсутнє відео, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом. Твердження про керування транспортним засобом ґрунтується на поясненні невідомих осіб. 
Вказує, що він ( ОСОБА_1 ) не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля магазину, до якого під їхали працівники поліції та запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння. 
Також судом першої інстанції не дослідив ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час 18 год. 45 хв., проте відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівники поліції прибули на виклик близько 17 год. 00 хв., а огляд на стан сп`яніння проводився о 19 год. 25 хв., тобто після спливу двох годин. 
Окремо ОСОБА_1 звертає увагу на те, що з 01.07.2020 адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - скасована. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що 10.10.2020 не керував транспортним засобом. В той день його підвозила до магазину його знайома ОСОБА_2 .

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок  ОСОБА_2 , як повідомила про те, що вона працювала таксистом, але у зв`язку з отримання 3 групи інвалідності та проведенням лікування тимчасово не працює. Проте, надає послуги перевезення та зокрема приїжджає на таксі та відвозить знайомих, якщо вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.
10.10.2020 біля 15.00 год. вона перебувала в поліклініці № 2 м. Кропивницького, щоб отримати електронне направлення для проходження курсу хіміотерапії в онкодиспансері, перед цим відвела тимчасово малолітню онуку до подруги. 
ОСОБА_1 знає тривалий час, та проживає з ним неподалік в одному районі міста Кропивницького, що називається «Балашівка», перебуває з ним в нейтральних відносинах.
Близько 16.00 - 17.00 год. на прохання ОСОБА_1 вона зайшла до нього щоб відвезти в магазин. Перед цим вона неодноразово перевозила його на автомобілі останнього, оскільки у нього хвора нога та він не може вижати зчеплення. 
ОСОБА_1 попросив сісти за руль його автомобіля «ВАЗ 21070», реєстраційний номер НОМЕР_1 та відвезти його до магазину по вул. Валентини Терешкової та відразу додому, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а крім того у нього боліла нога.
Згодом вона відвезла ОСОБА_1 до магазину по вул. В.Терешкової, 160, при цьому він сидів на правому передньому пасажирському сидінні. 
Біля магазину стояли молоді люди та вживали якісь напої, будь-яких дітей не було. ОСОБА_1 вийшов з машини і у нього з цими хлопцями дійсно був якийсь конфлікт та непорозуміння, потім ОСОБА_1 зайшов до магазину. 
Невдовзі до магазину прийшли друзі ОСОБА_1 та вони спілкувалися біля магазині.
Вона пояснювала ОСОБА_1 , що потрібно вже забирати онуку від подруги, а тому просила, що потрібно повертатися до дому, проте він сказав, що скоро вже їдемо. 
Згодом ОСОБА_1 вийшов на порозі магазину та сказав що його відвезуть друзі. Вона не чекала та поїхала на таксі за онукою та додому. 
Категорично стверджує, що ОСОБА_1 не керував станом сп`яніння за станом здоров`я, вважає, що це її вина оскільки вона не відвезла його додому. 

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження, в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні , чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимогам ст. 252 КУпАП , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, у разі відмови водія на місці зупинки така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), у разі відмови водія в медичному закладі цей факт засвідчується лише за участі працівника медичного закладу, що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, регулюється КУпАП (пункт 2.1. мотивувальної частини Рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, ч. 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст. 266 КУпАП (яка має назву «Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння …») в імперативній формі передбачено правило поведінки працівників патрульної поліції у випадку, якщо у них є підстави вважати, що водії транспортних засобів перебувають у стані алкогольного (наркотичного чи іншого сп`яніння), а саме такі водії підлягають обов`язковому відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Огляд водія на стан сп`яніння є частини процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, за допущені порушення ПДР, передбачені у ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення через наступні обставини.

На підтвердження наявності в діях   ОСОБА_4  вини у вчиненні адміністративного правопорушення, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДБР18 № 119499 від 10.10.2020 (а.с.1), пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та відеозапис події (а.с.2).

Як вбачається з відеозапису події, у якому зафіксовано дії працівників поліції,  ОСОБА_1 стверджує, що він не керував транспортним засобом «ВАЗ 21070». 
При цьому з запису вбачається, як працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 . Згодом вони приблизно квартал йдуть пішки до магазину де стоїть транспортний засіб «ВАЗ 2107». 
Разом з тим з запису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 казав, що він транспортним засобом не керував та пішки іде додому. 
Незважаючи на те, працівниками поліції було застосовано силу до 
 ОСОБА_1 та приведено ОСОБА_1 до місця розташування транспортного засобу, де запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Також, необхідно зазначити про те, що на відеозаписі міститься розмова поліцейського з продавцем магазину з приводу того, хто саме керував транспортним засобом та надання відеоматеріалів, на що продавець не підтвердила факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 

Необхідно зазначити про те, що в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції будучи попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.ст. 384, 385 КК України свідок ОСОБА_2 надала чіткі пояснення стосовно того, що вона керувала транспортним засобом та особисто привезла  ОСОБА_1 10.10.2020 біля 17.00 до магазину. 

В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").
З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.
Суд зазначає, що з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

В той же час, суд апеляційної інстанції не може врахувати пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що   ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у відповідності до КУпАП та Інструкції встановлення ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння покладено на виключно працівників, які забезпечують безпеку в сфері дорожнього руху. 
В даному випадку свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні були звернутися на лінію 102 з підозрою, що водій автомобіля «ВАЗ 21070» перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а вже працівники поліції повинні були зупинити транспортний засіб. 
Проте, навіть з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слідує, що   ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише мав намір сісти за руль, а вони його не допустили до керування, після чого він пішов пішки до дому.
       Для надання пояснень по суті даної справи судом апеляційної інстанції викликались свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, однак останні в судове засідання тричі не з'явились та не повідомили про поважні причини своєї неявки до суду, що апеляційний суд розцінює, як небажання вказаних осіб підтвердити в суді фактичні обставини даної справи. 

Окремої уваги заслуговує також відсутність у наданих суду доказах посилань на порушення вимог чинних нормативно-правових актів водієм транспортного засобу   ОСОБА_1 , оскільки працівники поліції здійснили перевірку особи, який вже знаходився за квартал від свого транспортного засобу. Саме лише посилання на здійснення працівниками поліції контролю, не визначає правомірність їхніх дій.
Крім того, необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 не було відсторонено від керування після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що   ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження належними доказами.
Отже, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні суду першої інстанції та спростовується відеозаписом наявним в матеріалах справи.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях  ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріалами справи не міться доказів його керування транспортним засобом. 

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.
Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого . 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.
Оскільки апеляційному суду не надано будь-яких достовірних доказів того, що працівниками поліції належним чином виконано вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння та, що саме він керував транспортним засобом, який не рухався то стояв біля магазину, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що вказаний огляд водіяпроведено з порушенням вимог чинного законодавства.
За таких обставин, на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП слід визнати недійсним такий огляд особи для визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме через порушення процедури його проведення,  а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, районний суд помилково дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а вказана постанова суду скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, а саме через відсутність складу правопорушення.
Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу скаргу  ОСОБА_1 , - задовольнити. 
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 грудня 2020 рокустосовно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати. 
На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, відносно  ОСОБА_1  - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                                              Р.А. Бондарчук