КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
    Справа № 754/11881/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Таран Н.Г. 
Провадження № 22-ц/824/6027/2021                           Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
31 березня 2021 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                       Шебуєвої В.А., 
суддів                                Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,
секретар                                        Майданець К.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сокуренко Наталії Вікторівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом,-
 
в с т а н о в и в:
 
В серпні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Зазначив, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 11.07.2007 року був укладений кредитний договір №К4VIGA00000011, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 200000,00 доларів США терміном до 10.07.2012 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки у встановлені договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11.07.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки. АТ КБ «Приватбанк» виконав взяті на себе зобов`язання за кредитному договору, у той час як ОСОБА_1 обов`язок щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, про що свідчить наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 679 433,05 доларів США, яка станом на 16.07.2019 року складається з: 192 194,82 доларів США заборгованість за кредитом; 465 042,88 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 6000,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1 016 195,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2  частину заборгованості, а саме, заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 28.11.2011 року по 11.07.2012 року у розмірі 15 349,84 доларів США.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року в позові АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення  вимог  АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачів заборгованості за процентами за період з 28.11.2011 року по 11.07.2012 року у розмірі 15 349,84 доларів США, оскільки банк раніше звертався із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 27 серпня 2013 року Подільським районним судом м. Києва за таким позовом ухвалено заочне рішення,  після якого АТ КБ «Приватбанк» не мало права нараховувати проценти. Заборгованість за процентами, яка є предметом даного позову була включена була визначена і у заочному рішенні Подільського районного суду м.Києва від 27 серпня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
В судовому засіданні представник АТ КБ «Приватбанк»  підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 , його представник, а також відповідач ОСОБА_2 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.07.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №К4VIGA00000011, за умовами якого АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 200000,00 доларів США терміном до 10.07.2012 року, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки у встановлені кредитним договором строки,. АТ КБ «Приватбанк» надав   ОСОБА_1 кредпитні кошти в розмірі 200000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11.07.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. Також 11.07.2007 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір №К4VIGA00000011, згідно якого остання передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 92,80 квадратних метрів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.08.2013 року в справі № 758/151/13-ц задоволено позов АТ КБ «Приватбанк» до  ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №К4VIGA00000011 від 11.07.2007 року в сумі 578 464,30 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 01.10.2012 року складає 4 621 937,75 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, визначений іпотечним договором №К4VIGA00000011 від 11.07.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 , шляхом надання права продажу ПАТ КБ «Приватбанк». Встановлено початкову ціну предмета іпотеки визначеного іпотечним договором № К4VIGA00000011 від 11.07.2007 року на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с. 80-83 т. 1).
Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 16.07.2019 року складає 1 679 433,05 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 192 194,82 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 465 042,88 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 6000,00 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 1 016 195,35 доларів США. 
АТ КБ «Приватбанк» порушило питання про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 частини заборгованості,  а саме, заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 28.11.2011 року по 11.07.2012 року у розмірі 15 349,84 доларів США.
Відмовляючи в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що звернувшись до суду із позовом  про звернення стягнення на предмет іпотеки, АТ КБ «Приватбанк» реалізував своє право на дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, а тому не мав права нараховувати після цього проценти. 
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції. Судом було порушено норми матеріального права, а висновки суду не відповідають матеріалам справи.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року згідно з ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц  Велика Палата Верховного Суду зазначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, кредитним договором №К4VIGA00000011 від 11.07.2007 року, укладеним між  АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було визначено строк кредитування до 10.07.2012 року.
З позовом до  суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором АТ КБ «Приватбанк» звернувся в січні 2013 року. 
Відтак, в даному випадку відсутні підстави вважати, що зверненням до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки АТ КБ «Приватбанк» змінив строки кредитування.
Заборгованість за процентами, яка є предметом позову була включена в заборгованість за процентами, що визначена заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 серпня 2013 року в справі № 758/151/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки та нарахована до подання АТ КБ «Приватбанк» позову  про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Враховуючи викладене, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів за користування кредитом за період з 28.11.2011 року по 11.07.2012 року у розмірі 15 349,84 доларів США є законними та обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про їх безпідставність.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що, заперечуючи проти позову, відповідач також заявив про застосування позовної давності. Оскільки заява відповідача про застосування позовної давності не вирішувалася судом першої інстанції, вона підлягає вирішенню апеляційний судом.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).
Згідно з кредитним договором №К4VIGA00000011 від 11.07.2007 року, укладеним між  АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , визначено строк кредитування до 10.07.2012 року. З позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором  АТ КБ «Приватбанк» звернувся в січні 2013 року.
З даним позовом до суду  АТ КБ «Приватбанк» звернувся 07 серпня 2019 року, тобто, з пропуском трирічного строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Враховуючи викладене,  рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові  АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у звязку зі спливом позовної давності.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Сокуренко Наталії Вікторівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», задовольнити частково.
Скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в позові Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 01 квітня 2021 року. 
 
Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                Крижанівська Г.В.