СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р.                                                              Справа № 922/2792/20  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І. , суддя  Здоровко Л.М. 
за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М. 
за участю представники сторін:
позивача - Маслій М.М. 
відповідача - не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EаsyCon, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Люксон Логістик», м. Харків (вх.№172 Х/2) 
на рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2020 по справі №922/2792/20 (суддя Калантай М.В., повний текст рішення складено 07.12.2020) 
за позовом Фізичної особи-підприємця Маслія Миколи Миколайовича, м. Куп`янськ
Харківської області      
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Люксон
Логістик», м.Харків
про стягнення 290 000,00 грн,- 

ВСТАНОВИЛА:

У  вересні  2020 року Фізична особа-підприємець Маслій Микола Миколайович (надалі ФОП Маслій М.М.) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Люксон Логістик» (надалі ТОВ «Транспортна компанія «Люксон Логістик») про стягнення 290 000,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги від 10.06.2019 в частині своєчасного та в повному обсязі повернення коштів, наданих відповідачу в межах вказаного договору. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.11.2020 по справі №922/2792/20 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Люксон Логістик"  на користь Фізичної особи-підприємця Маслія Миколи Миколайовича  290 000,00 грн боргу, а також 4350,00 грн судового збору.
Мотивуючи судове рішення, місцевий господарський суд виходив з обставин, якими встановив, що належними по справі доказами підтверджується надання позивачем за договором поворотної фінансової допомоги відповідачу в розмірі 400000,00 грн, яка мала бути повернута відповідачем не пізніше 22.06.2019. Однак, відповідач свій обов`язок виконав лише частково та з порушенням установленого договором строку, здійснив 09.12.2019 повернення грошових коштів в сумі 110000,00 грн. Визнавши доведеними обставини належного виконання позивачем умов договору,  врахувавши, що відповідачем не надано суду доказів повернення суми поворотної фінансової допомоги у повному обсязі і  матеріали справи таких доказів не містять, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 290000,00 грн. Крім того, прийнявши до уваги заяву позивача від 24.11.2020   про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами, визнавши встановленим, що відповідач відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив,  про  дату, час і місце судового засідання повідомлений ухвалою від 16.11.2020, а також телефонограмою в порядку частини 6  статті 120 ГПК України,  суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи. 
12.01.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області надійшла апеляційна скарга ТОВ «Транспортна компанія «Люксон Логістик» (поштове відправлення від 28.12.2020), в якій скаржник просив скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2020 по справі №922/2792/20 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Стягнути з ФОП Маслій М.М. на користь ТОВ «Транспортна компанія «Люксон Логістик» судовий збір за подання апеляційної скарги.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначав, що про наявність господарської справи №922/2792/20 відповідачу стало відомо після отримання ухвали господарського суду першої інстанції 06.10.2020 про закриття провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті в судовому засіданні  на 28.10.2020. Маючи намір з`ясувати предмет та підстави позову , отримати правову допомогу та надати відзив на позовну заяву, керуючись приписами ст. ст. 42, 46, ч. 3 ст. 177  ГПК України, відповідач 27.10.2020 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням продовжити на визначений законом строк підготовче  засідання та відкласти розгляд справи, що було призначено на 28.10.2020.  Водночас, на адресу відповідача ухвала суду про прийняте рішення за наслідками розгляду вказаного по справі клопотання не надходило, отже, відповідач не був обізнаний про дату чергового засідання, а 16.12.2020 отримав копію прийнятого судового рішення по суті  спору. Наведені обставини відповідач вважав такими, що порушують його процесуальне право на захист своїх прав, оскільки за відсутності отримання позовної заяви, ухвали суду про відкриття провадження, остаточного з`ясування підстав та предмету спору, заперечень проти позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання відповідних доказів, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. 
  Згідно з протоколом автоматизованого розподілу  судової справи між суддями від 12.01.2021  для розгляду справи №922/2792/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Лакіза В.В., Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 поновлено ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2020 по справі №922/2792/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2020 по справі №922/2792/20 та призначено справу до розгляду на 16.03.2021. Учасникам провадження у справі встановлено строк до 02.03.2021 включно для подання   відзиву на апеляційну скаргу та строк для подання заяв, клопотань, тощо - до 02.03.2021. 
На виконання вимог ухвали від 15.02.2021 позивачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає, що фактами, встановленими у рішенні суду від 25.11.2020 доводиться належне повідомлення відповідача про час, дату та місце судового засідання, крім того, з дати подання клопотання від 27.10.2020 відповідач був обізнаний з номером судової справи та мав можливість до 25.11.2020 у повній мірі скористатись процесуальними правами щодо ознайомлення з матеріалами справи, одержувати копії судових рішень, подати докази, відзив  по справі, тощо.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду задоволено заяву ФОП Маслія М.М. про участь у судовому засіданні 16.03.2021 об   11:30 годині в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми Easycon.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 16.03.2021, яке відбулось у режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon, позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
Апелянт в судове засідання 16.03.2021 не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив, про час, дату та місце судового засідання повідомлений судом належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим поштовим відправленням №6102254577587 про отримання уповноваженою особою ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" ухвали Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 (вих. №003218) про відкриття апеляційного провадження та призначення справи  №922/2792/20 до розгляду  (а.с.136, а.с. 199).
Враховуючи, що правова позиція відповідача по справі викладена останнім в апеляційній скарзі,  наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, неявка в судове засідання представників інших учасників справи не перешкоджає розгляду скарги, про що сторони були повідомлені судом апеляційної інстанції належним чином, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши позивача,  з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про наступне. 
Апелянт наголошує на порушенні своїх прав з огляду на неналежне повідомлення його про час та дату розгляду справи, в зв`язку з чим він не зміг скористатися своїм правом на захист прав та інтересів.
Частиною 2    статті 13 ГПК України    передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
За умовами частини 5    статті 13 ГПК України    суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
За змістом частини 1    статті 42 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Колегія суддів зазначає, що під час перебування справи у провадженні суду останній повинен забезпечувати дотримання балансу між процесуальними правами сторін щодо права бути обізнаним про судову справу та своєчасним розглядом справи і вживати всіх можливих заходів для розгляду справи з дотриманням розумних строків.
Розгляд справи судом за відсутності сторони або інших учасників справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони, учасника справи про дату, час та місце судового засідання.
Статтею 120 ГПК України    визначено, що суд  викликає учасників справи  у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.  Суд повідомляє учасників справи  про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Досліджуючи аргументи скаржника, що останній не був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначену на 25.11.2020, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що у судовому засіданні від 25.11.2020 останній був відсутній, оскаржене судове рішення було прийнято за відсутності відповідача чи його представника.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.09.2020 прийнято до розгляду позовну заяву Маслій М.М. та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.09.2020.
У підготовчому засіданні 22.09.2020 судом оголошено перерву до 06.10.2020.
Ухвалою суду від 06.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.10.2020.
Відповідач свого представника в судове засідання 28.10.2020 не направив, натомість 27.10.2020 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про продовження строку підготовчого провадження та перенесення судового засідання, яке обґрунтовано тим, що йому не було відомо про розгляд даної справи до моменту отримання ухвали від 06.10.2020. Будь-які інші повідомлення, ухвали, повістки, позови, документи, що стосуються даної справи на адресу відповідача не надходили. Також, відповідач повідомив, що ним вживаються заходи щодо з`ясування предмету та підстав позову, а також ведуться переговори з рядом адвокатів для належного представництва його інтересів у суді.
Розглянувши клопотання відповідача, суд вважав  за можливе відкласти судове засідання на 11.11.2020 з метою надання можливості відповідачу викласти свою правову позицію щодо суті спору з урахуванням норм процесуального законодавства щодо порядку та строків вчинення відповідних процесуальних дій.
У зв`язку із перебуванням судді-доповідача по справі на лікарняному,  призначене на 11.11.2020 засідання не відбулось, у зв`язку з чим, судом було постановлено ухвалу від 16.11.2020 про призначення судового засідання на 25.11.2020 о 12-00 год. 
Приймаючи 25.11.2020 рішення про розгляд справи за відсутністю представника відповідач, суд першої інстанції виходив з того, що про дату, час і місце даного засідання відповідач був повідомлений ухвалою від 16.11.2020, а також телефонограмою в порядку частини 6  статті 120 ГПК України. Пославшись на п. 1 ч. 3 ст.  202 ГПК України  суд першої інстанції виходив з того, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання. Крім того, судом враховано, що частиною 9  статті 165 ГПК України  встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами, вважаючи повідомлення останнього судом належним чином.
Юридичним особам та фізичним особам-підприємцям у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що було здійснено судом першої інстанції. Натомість, ураховуючи приписи пункту    12  (розділ ІІ)  Інструкції    з діловодства в місцевих та апеляційних судах України від 20.08.2019     №814, повідомлення про вручення    поштового відправлення адресатові після повернення до суду долучаються до матеріалів судової справи. До Автоматизованої системи діловодства суду вносяться відомості про     факт    вручення    (не вручення) документів адресатові та дату повернення до суду повідомлення.    
Матеріали справи свідчать, що станом на 25.11.2020 матеріали справи не містили рекомендованого поштового повідомлення, у  якому було надіслано ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.11.2020 про призначення розгляду справи на 25.11.2020. При цьому, зі змісту телефонограми від 16.11.2020, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що відповідача було повідомлено, що ухвалою суду від 16.11.2020 розгляд справи №922/2792/20 призначено на 11.11.2020 об 11-30 год. (а.с. 105). Разом з тим, доказів належного повідомлення відповідача телефонограмою про те, що розгляд справи відбудеться 25.11.2020 о 12-00 матеріали справи не містять.
Згідно доказів, наявних в матеріалах справи, ухвалу суду від 16.11.2020 про призначення  скарги до розгляду на 25.11.2020, отримана відповідачем 08.12.2020 (а.с. 143), тобто вже після прийняття судом оскаржуваного рішення. 
Таким чином, за відсутності у суду першої інстанції відомостей щодо належного та завчасного повідомлення ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик"  про судове засідання 25.11.2020 суд мав вжити заходів щодо такого повідомлення, в тому числі й відклавши, за необхідності, розгляд справи (пункт 1 частини другої  статті 202 ГПК України).
Господарський суд, здійснивши розгляд справи без участі ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик"  за відсутності інформації про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, не звернув уваги на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді, у тому числі бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду, не може вважатися формальним; це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення.
За таких обставин,  можна дійти висновку про те, що ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" не було належним чином повідомлене про дату та час розгляду справи №922/2792/20 судом першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції враховує, що в аспекті питання з`ясування належного повідомлення учасника справи, обов`язком суду є з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами. Особа вважається належним чином повідомленою, коли суд "мав інформацію про отримання адресатом" процесуального документу.
Суд враховує, що у пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення ЄСПЛ "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 № 54111/07).
У цьому контексті суд апеляційної інстанції також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 08.11.2018 у справі "Созонов та інші проти України", в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною.    На національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами    та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.
Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (рішення ЄСПЛ у справі "Заводнік проти Словенії" (Zavodnik v. Slovenia) від 21.05.2015 № 53723/13).
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими аргументи відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема приписів    статті 120 ГПК України, оскільки суд розглянув справу за відсутності учасника справи, а саме відповідача без належного повідомлення останнього про дату, час і місце судового засідання. Зокрема, суд не мав у своєму розпорядженні інформації про отримання адресатом судової кореспонденції, а телефонограма від 16.11.2020 містить інформацію про іншу дату судового засідання.
Наведене свідчать про порушення судом принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як основних засад судочинства, встановлених пунктами 1, 3 частини 2    статті 129 Конституції України.
Відповідно до п. 3 ч. 3    ст. 277 ГПК України    порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 275 ГПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Що стосується суті заявлених позовних вимог, колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи, оцінюючи надані учасниками справи докази, дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2019 року між ФОП Маслієм М.М. (сторона 1) та ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" (сторона 2) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги від 10.06.2019 (надалі - Договір), за умовами якого позивач надає відповідачу поворотну фінансову допомогу, а відповідач зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з пунктом 1.2 Договору поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до Даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.
Відповідно до пунктів 2.1-2.4 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 400000,00 грн без ПДВ. Поворотна фінансова допомога надається відповідачу на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна фінансова допомога надається стороною 1 повністю. Перерахування грошових коштів здійснюється стороною 1 на поточний рахунок сторони 2. Поворотна фінансова допомога використовується для потреб сторони 2 відповідно для здійснення господарських операцій.
Вказаний договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств.
На виконання вищевказаних умов договору позивач здійснив перерахування ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" коштів у розмірі 400 000,00 грн, що підтверджується оригіналом платіжного доручення №2303 від 12.06.2019, що міститься в матеріалах справи із призначенням платежу «Надання поворотної фінансової допомоги згідно договором від 10.06.2019 без ПДВ» (а.с. 73).
За умовами пунктів 3.1, 3.2 Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання такої фінансової допомоги. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача в установі банку.
Таким чином, відповідач повинен був повернути суму отриманої поворотної фінансової допомоги не пізніше 22.06.2019.
04.09.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення фінансової допомоги за укладеним договором від 10.06.2019, яка залишена відповідачем без відповіді. Докази направлення вказаної вимоги містяться в матеріалах справи. (а.с. 10)
Відповідач у встановлений договором строк кошти не повернув, однак в 09.12.2019 здійснив часткове погашення заборгованості в розмірі 110 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №153 від 09.12.2019, а також випискою з банківського рахунку ФОП Маслій М.М. станом на 09.12.2019, що містяться в матеріалах справи (а.с. 73-74).
21.03.2020  позивач направив відповідачу повторну вимогу про повернення фінансової допомоги, однак вона не була вручена ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" та повернулася відправнику 25.03.20 з відміткою поштового відділення із позначкою «картантин» та відсутністю адресату.
Вважаючи свої права порушеними та враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з відповідним позовом про стягнення з ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" на свою користь 290 000,00 грн боргу.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з частиною 1      статті 509 Цивільного кодексу України     зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2      статті 11 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення встановлені і в  статтях 173-175 Господарського кодексу України.
Відповідно до частини 1      статті 626 Цивільного кодексу України     договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до  статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина 1  статті 1047 Цивільного кодексу України).
Частина 1      статті 1049 Цивільного кодексу України  визначає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (частини 3  статті 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1      статті 73 Господарського процесуального кодексу України     доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1      статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України     визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до      статті 91 Господарського процесуального кодексу України     письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. 
Позивачем до матеріалів справи надано належним чином завірену копію договору про надання поворотної фінансової допомоги від 10.06.2019. Також позивачем до матеріалів справи надано оригінал платіжного доручення №2303 від 12.06.2019 із призначенням платежу «Надання поворотної фінансової допомоги згідно договором від 10.06.2019 без ПДВ» (а.с. 73), яким підтверджується перерахування ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" коштів у розмірі 400 000,00 грн на розрахунковий рахунок відповідача, що зазначений ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик"  у вказаному у договорі. 
Крім того, наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №153 від 09.12.2019, що завірено належним чином, а також випискою з банківського рахунку ФОП Маслій М.М., підтверджується повернення відповідачем 09.12.2019 коштів в сумі 110000,00 грн на розрахунковий рахунок позивача. 
За умовами пунктів 3.1, 3.2 Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання такої фінансової допомоги. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача в установі банку.
В той же час, доказів повернення ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик" коштів в розмірі 290 000,00 грн на розрахунковий рахунок, зазначений позивачем  у договорі від 10.06.2019  строк, відповідачем не надано, що свідчить про невиконання останнім у повному обсязі своїх обов`язків за укладеним договором. 
Згідно статей  76,  77 ГПК України  належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 290000,00 грн боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 10.06.2019 підтверджені позивачем належними по справі доказами, відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги ФОП Маслій М.М. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст.  129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням встановлених по справі обставин щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, наявні підстави  для часткового задоволення апеляційної скарги,  скасування рішення суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 3    ст. 277 ГПК України та прийняття по справі нового рішення.
В той же час, за результатом розгляду справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. 
Частиною 9 ст.  129 ГПК України  визначено, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З огляду на викладене, витрати позивача за подання позовної заяви покладаються на ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик", витрати  за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Керуючись ст.ст. 129, 256, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 4 ст. 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Транспортна компанія "Люксон Логістик"  задовольнити частково. 
Рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2020 по справі №922/2792/20 скасувати.
Прийняти по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Люксон Логістик» (61040, м.Харків, вул.Беркоса, буд.86А, код 42345505)  на користь Фізичної особи-підприємця Маслія Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 290 000,00 грн боргу, а також 4350,00 грн судового збору за подання позовної заяви. 
                                                                                          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.                                                                                                     Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

      Повний текст постанови складено   18.03.2021 

Головуючий суддя                                                                    В.В. Лакіза

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко