Справа № 729/1056/20 	Головуючий у 1 інстанції Бойко В. І. 	
Провадження № 33/4823/89/21 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2020 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
         ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 04 жовтня 2020 року, в 17.20 год., по вул. Першотравнева у с. Вороньки, Бобровицького району, ОСОБА_1 керував мотоблоком б/н з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я чи з використанням технічних засобів відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, винесеного без всебічного дослідження усіх доказів і без надання їм належної оцінки. Зазначив, що суд позбавив його можливості бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, внаслідок чого він не міг надати пояснення по справі, спростувати надані працівниками поліції докази. Вказав на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП. Послався на відсутність свідка під час його розмови з працівниками поліції. Вказує на те, що у даному випадку він не являється водієм, оскільки не має посвідчення водія або посвідчення тракториста-машиніста.
Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, а копію судового рішення отримав лише 20 січня 2021 року. 

          В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином. 
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 30.12.2020 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 09 січня  2021 року.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав лише 20 січня 2021 року, а вже 29 січня 2021 року подав апеляційну скаргу, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню. 

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №470828 від 04.10.2020 р., ОСОБА_1 , 04 жовтня 2020 року, о 17 год. 20 хв., по вул. Першотравнева у с. Вороньки, Бобровицького району, керував мотоблоком б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я чи з використанням технічних засобів, а саме приладу «Алкофор 505», відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати його копію (а.с.1).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується рапортом поліцейського та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що водій ОСОБА_1 , у його присутності, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини (а.с.3, 5). 
При цьому, на переконання апеляційного суду, даний свідок не мав жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , його пояснення повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Вказане підтверджується переглянутим апеляційним судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції останній відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. 

Крім того, з розписки ОСОБА_4 слідує, що останній зобов`язується не повертати транспортний засіб ОСОБА_5 до повного його витверезіння (а.с.4).

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам, встановленим ст.256 КУпАП, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
А тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Відтак, доводи апелянта є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.  

Посилання апелянта на порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без його участі, на думку апеляційного суду, є слушними.
Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_1 , що є порушенням вимог закону.
Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.
Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де мала можливість надати пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів, але своїм правом не скористалась.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Санкція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, проте згідно довідки баз УПД ГУНП в Чернігівській області не отримував посвідчення водія та машиніста-тракториста. Відтак, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосоване.

А тому, враховуючи сукупність вищенаведених обставин, апеляційний суд, згідно п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції, в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. 

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2020 року .
  
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 

Постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – змінити, у частині застосування адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

У решті цю ж постанову залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний