Справа № 991/1075/21
Провадження1-кс/991/1103/21

У Х В А Л А 
іменем України

18 лютого 2021 року                                                                         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника особи, у володінні якої перебувають речі і документи, детектива ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020, 

ВСТАНОВИЛА:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
1.1.В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що 02.10.2020 ОСОБА_6 складено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ст. 368-5 КК України. У цьому повідомленні про підозру йдеться про нібито сприяння ОСОБА_6 у наданні неправомірної вигоди співробітникам правоохоронних органів за прийняття процесуальних рішень, зокрема, закриття кримінального провадження № 42014000000001590 щодо ОСОБА_7 . Адвокат стверджує про наявність підстав вважати, що в цьому кримінальному провадженні, яке було виділене із матеріалів кримінальних проваджень № 12013220540000400 та № 12014000000000113 від 07.03.2014, закінчилися граничні строки досудового розслідування. В свою чергу, дотримання строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000001590 безпосередньо впливає на обставини, що є предметом дослідження у кримінальному провадженні №52020000000000362. Відсутність законних підстав для розслідування через сплив у ньому строків має наслідком усвідомлення стороною обвинувачення неможливості його досудового розслідування і, відповідно, закриття за клопотанням сторони захисту, як про це йдеться у повідомленні про підозру ОСОБА_6 . Таке усвідомлення є наслідком штучного створення умов для підкупу, а отже провокацією злочину, про яку стверджує сторона захисту. 
1.2.У зв`язку з цим захисник звертається з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до матеріалів кримінальних проваджень № 12013220540000400 від 31.01.2013 та № 12014000000000113 від 07.03.2014, в процесі якого просить вилучити в копіях матеріали, що стали підставою внесення до ЄРДР відомостей; клопотання і постанови про продовження строку досудового розслідування; постанови слідчого, прокурора про зупинення та відновлення досудового розслідування; постанови про виділення кримінальних проваджень або матеріалів кримінальних проваджень; постанови про об`єднання кримінальних проваджень; процесуальні документи щодо повідомлень про підозру відповідним особам. 
1.3.Необхідність тимчасового доступу обґрунтовується тим, що вказані документи можуть бути використані як докази для встановлення факту закінчення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 42014000000001590, що, на думку захисника, беззаперечно свідчитиме про провокацію злочину відносно ОСОБА_6 . Захисник зазначає, що сторона захисту обмежена в самостійному отриманні цих документів інакше як через процедуру тимчасового доступу до речей і документів. 

2.В судовому засіданні захисники клопотання підтримали, просили його задовольнити. Повідомили хронологію кримінальних проваджень № 42014000000001590, № 12013220540000400, № 12014000000000113 та про відомості, які мають значення у кримінальному провадженні №52020000000000362. 
Особа, у володінні якої знаходяться речі і документи, детектив НАБУ в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що твердження захисників про рух кримінальних проваджень в питанні виділення і об`єднання матеріалів не відповідає фактичним обставинам; захистом не конкретизовані документи, до яких запитується тимчасовий доступ. Заперечив закінчення строків досудового розслідування та значення відомостей із цих кримінальних проваджень для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 . 

3.Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1.У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх, здійснити їх виїмку (ст. 159 КПК України). 
Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування … із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 1 ст. 160 КПК України). Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, підозрюваний і його захисники. 
Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020. 
Відповідно до ст. 45 КПК України у кримінальному провадженні захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного. Здійснюючи захист підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_3 є суб`єктом, який має право подавати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у встановленому КПК України порядку. 
Забезпечуючи підозрюваному право на захист (ст. 20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст. 22 КПК України), сторона захисту має рівні права зі стороною обвинувачення в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
За таких умов клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_3 підлягає розгляду по суті слідчим суддею відповідно до вимог ст. 159-164 КПК України.
3.2.У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 
-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 
-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Разом з тим, у ч. 5, 6 ст. 163 КПК України зазначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 
-перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 
-самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 
-не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно вимог ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ серед іншого має бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні. 
3.3.У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
3.3.1.Із клопотання та доданих нього матеріалів вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження № 52020000000000362 від 03.06.2020 здійснюється, в тому числі, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ст. 368-5 КК України, а саме пособництві у наданні службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, неправомірної вигоди та вчинення нею в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади, за попередньою змовою групою осіб, та кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України (незаконне збагачення), а саме набутті особою, уповноваженою на виконання функцій держави, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи. 
3.3.2.Як підтверджується матеріалами клопотання та витягом із ЄРДР від 03.06.2020, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_8 за пособництвом із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а також за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами у період часу з 01.06.2020 до 11.06.2020 пропонували та обіцяли надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5 млн. доларів США, а 12.06.2020 ОСОБА_8 під керівництвом ОСОБА_7 та за пособництва ОСОБА_9 надала ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 6 млн. доларів США, а останній надав неправомірну вигоду за закриття кримінального провадження № 42014000000001590 від 17.11.2014 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, досудове розслідування у якому проводять детективи НАБУ, а процесуальне керівництво здійснюється прокурорами САП, у розмірі 5 млн доларів США, а 1 млн доларів США залишив у себе для подальшого розподілу між ним та ОСОБА_8 . 
3.3.3.Сторона захисту стверджує, що матеріали кримінальних проваджень № 12014000000000113 та № 12013220540000400, про тимчасовий доступ до яких він просить, необхідні стороні захисту для підтвердження закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000001590, що в свою чергу, підтвердить наявність провокації злочину. Слідчий суддя не погоджується з тлумаченням захисту провокації в цьому кримінальному провадженні з огляду лише на факт можливого закінчення строків досудового розслідування. Адже поняття «провокація злочину» є значно ширшим і, в першу чергу, стосується суб`єктивної поведінки суб`єкта – агента (провокатора), а не об`єктивних чинників, в яких здійснюється вчинення кримінального правопорушення. На сьогоднішній день прецедентна практика Європейського суду з прав людини дозволяє виокремити ряд критеріїв, які відмежовують законні процесуальні дії від провокативного впливу на суб`єкта. Визначення провокації, наведене Європейським Судом у справі "Раманаускас проти Литви" і передбачає, що поліцейська провокація трапляється тоді, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їхньою вказівкою, не обмежують свої дії тільки розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на вчинення злочину, яке в іншому випадку не було б скоєно, з тим щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази і порушити кримінальну справу (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» (Ramanauskas v. Lithuania) від 05 лютого 2008 року, N 74420/01, п. 55). Таким чином, процесуальні особливості кримінального провадження, в рамках якого, за версією досудового розслідування, здійснювалося отримання неправомірної вигоди, самі по собі не свідчать про провокацію злочину. Однак відповідні процесуальні особливості можуть мати значення в сукупності з іншими обставинами, які є предметом перевірки змістовного критерію провокації. Як вбачається із послідовної позиції сторони захисту, наявність провокації є основним доводом, який обумовлює необхідність тимчасового доступу до документів.
3.3.4.В судовому засіданні встановлено, що предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020 є обставини надання неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження № 42014000000001590 від 17.11.2014. Тому для кримінального провадження № 52020000000000362 можуть мати значення матеріали цього кримінального провадження в певній частині. 
3.3.5.У зв`язку з цим за клопотанням сторони захисту слідчим суддею Вищого антикорупційного суду був наданий тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до матеріалів кримінального провадження № 42014000000001590 від 17.11.2014 в частині матеріалів, що стали підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотань і постанов слідчого, прокурора про продовження строку досудового розслідування; постанов слідчого, прокурора про зупинення та відновлення досудового розслідування. В частині надання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 12013220540000400 було відмовлено з тих підстав, що захисник не надав слідчому судді переконливих доказів того, що для встановлення таких обставин мають відношення матеріали кримінального провадження № 12013220540000400, оскільки в матеріалах клопотання були відсутні докази виділення з нього матеріалів кримінального провадження № 42014000000001590, як про це стверджував захисник. Матеріали клопотання також не містили відомостей про те, що у кримінальному провадженні № 52020000000000362 встановлюються обставини прийняття будь-яких рішень у кримінальному провадженні № 12013220540000400, а відповідно до постанови від 17.11.2014 матеріали досудового розслідування № 42014000000001590 були виділені із кримінального провадження № 12014000000000113 від 05.03.2014. 
3.3.6.Однак зазначені недоліки не усунуті захисником ОСОБА_6 і під час розгляду клопотання у цій справі. Так, за змістом поданого клопотання, в одній його частині захисник стверджує, що матеріали кримінального провадження № 42014000000001590 виділені із кримінального провадження № 12013220540000400 (сторінка 4 клопотання), а в іншій частині про те, що вони виділені із кримінального провадження № 12014000000000113 (сторінка 14 клопотання). Водночас додає до клопотання копію постанови прокурора від 17.11.2014 про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження, якою підтверджується, що матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000001590 були виділені саме із кримінального провадження № 12014000000000113 від 05.03.2014. Відомостей про виділення чи об`єднання матеріалів цього провадження із кримінальним провадженням № 12013220540000400 та процесуальних документів (відповідних постанов) про це до клопотання не додано. Отже, слідчий суддя не має можливості встановити логічний і хронологічний зв`язок між цим кримінальним провадженням і провадженням № 42014000000001590 і тим більше кримінальним провадженням № 52020000000000362, на доведення важливих обставин в якому спрямоване клопотання, що розглядається.  
3.3.7.Разом з цим слідчий суддя зауважує, що з обставинами, які встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000362, в межах якого подане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, безпосередньо пов`язані лише обставини існування кримінального провадження № 42014000000001590, оскільки саме за закриття цього кримінального провадження, за версією органу досудового розслідування, призначалася неправомірна вигода. В доданих до матеріалів клопотання документах міститься постанова заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 від 21.08.2020 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000001590 від 17.11.2014 до дванадцяти місяців. В цій постанові наведений хронологічний перелік всіх процесуальних рішень стосовно тривалості строку досудового розслідування у цьому провадженні та зазначено, що перебіг строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000001590 обчислюється з 28.03.2019, тобто з дня повідомлення про підозру ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 . 
3.3.8.Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Зазначена постанова керівника САП від 21.08.2020 є чинною, у встановленому порядку не скасована, а тому слідчий суддя не має правових підстав її не враховувати. Водночас, захисник не надав слідчому судді достатніх відомостей, підтверджених відповідними засобами доказування, які б спростовували викладені у цій постанові обставини та висновки. Самі по собі встановлення чи перевірка обставин дотримання строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 12014000000000113 від 07.03.2014 та № 12013220540000400 від 31.01.2013 виходить за межі повноважень слідчого судді щодо здійснення судового контролю у кримінальному провадженні № 52020000000000362. 
3.3.9.Також слідчий суддя відхиляє посилання захисника на приписи ч. 7 ст. 217 КПК України в обґрунтування порядку обчислення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000001590 у зв`язку з його виділенням із матеріалів кримінальних проваджень № 12014000000000113 від 07.03.2014 та № 12013220540000400 від 31.01.2013 з таких мотивів. Стаття 217 КПК України була доповнена частиною сьомою згідно із Законом України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII (підпункт 13 пункту 7 параграфа 1  розділу 4), які не мають зворотної дії в часі та застосовуються до  справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в  Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (п. 4 § 2 розділу 4 Закону). Як свідчать матеріали клопотання, відомості про кримінальні правопорушення у кримінальних провадженнях, про тимчасовий доступ до яких клопоче захисник, були внесені в ЄРДР до набрання чинності зазначеним Законом (до 16.03.2018), а саме у кримінальному провадженні № 12014000000000113 - 07.03.2014, а у кримінальному провадженні № 12013220540000400 - 31.01.2013. Виділення матеріалів у кримінальне провадження № 42014000000001590 також відбулося до набрання чинності цим Законом (відомості щодо кримінального правопорушення у ньому внесені до ЄРДР 17.11.2014). За таких умов до порядку обрахування строків досудового розслідування в цих кримінальних провадженням норми ч. 7 ст. 217 КПК України не можуть застосовуватися. 
3.4.Зважаючи на викладене слідчий суддя доходить висновку, що захисником не доведено, що документи, до яких він просить тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020 та перебувають із ними у логічному і безпосередньому зв`язку. 

4.За таких обставин подане адвокатом клопотання не містить достатньо даних, які підтверджують підстави надання тимчасового доступу до речей і документів, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 26, 131, 132, 159 – 164, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1.У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020, відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1