ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2144/21 Справа № 201/7200/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство “Страхова компанія “Універсальна” про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошових коштів, моральної шкоди та судових витрат,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство “Страхова компанія “Універсальна” про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошових коштів, моральної шкоди та судових витрат.
       Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
       Справа розглядалась судами неодноразово.
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове.
       Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство Страхова компанія Універсальна про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошових коштів, моральної шкоди та судових витрат задоволені частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 8 908 грн. 05 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 1000 грн.
       В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат (а.с. 159-164).
       Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
       Постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року залишено без змін.
       Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2020 року заяву представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення — задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі – 6000 гривень.
       Не погодившись з вказаним додатковим рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
       Зазначає, що додаткове рішення прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що        представник відповідача 17 серпня 2020 року звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі.
        ОСОБА_1 27 червня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошових коштів, моральної шкоди та судових витрат, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися.
       Також було встановлено, що відповідачем по справі під час розгляду справи судом були понесені і документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі – 6000 гривень.
       Крім того було встановлено, що інших понесених і документально підтверджених судових витрат не має.
       Судом встановлено, що враховуючи матеріали справи надані та добуті докази, а також встановленими судом під час розгляду обставинами та з урахуванням мотивів, з яких суд вважав вставленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення по справі 20 березня 2019 року ухвалено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, що залишене без змін Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2020 року, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
       Вказаним судовим рішенням дійсно не було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).
       Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідачу ОСОБА_2 правнича допомога надавалася Адвокатським об`єднанням «РАДНИК», правову допомогу від імені якого відповідачу надав керуючий партнер вказаного АО адвокат Чіп Ярослав Миколайович.
       Судом також установлено, що представником відповідача у встановленому законом порядку та строк було надана документи на підтвердження понесених судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу в особі Адвокатського об`єднання «РАДНИК», правову допомогу від імені якого відповідачу надав керуючий партнер вказаного АО адвокат Чіп Ярослав Миколайович, а саме: договір про надання професійної правничої допомоги № 19/07/18-1 від 19 липня 2018 року, детальний розрахунок адвокатського гонорару від 19.07.2020 року, дублікат квитанції від 19.07.2020 року в підтвердження оплати гонорару в розмірі 6000 гривень, адвокатський ордер № 1996/033 від 19.07.2018 року, свідоцтва адвоката.
       Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн, оскільки понесені витрати підтверджені належними і допустимими доказами та відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону. 
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
       Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
       Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
       За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
       Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
       Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем підтверджено належними доказами, а саме: договір про надання професійної правничої допомоги № 19/07/18-1 від 19 липня 2018 року, детальний розрахунок адвокатського гонорару від 19.07.2020 року, дублікат квитанції від 19.07.2020 року в підтвердження оплати гонорару в розмірі 6000 гривень, адвокатський ордер № 1996/033 від 19.07.2018 року, свідоцтво адвоката.
       Враховуючи вищевикладене, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, підготовку відзиву та заперечення на відзив, значення справи для сторони, колегія суддів, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, дійшла до висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції. 
       Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
       Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2020 року – залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: