Ухвала
19березня 2021 року
м. Київ
справа № 461/7887/18
провадження № 61-3349ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Бережна Інна Олександрівна, про визнання права власності на вклад,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року   ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - 
АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Бережна І. О., про визнання права власності на вклад та з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на вклади (грошові кошти) у АТ КБ «ПриватБанк» за договорами від 26 серпня 2011 року 
та від 29 січня 2013 року, укладеними між АТ КБ «ПриватБанк» та її покійною матір`ю ОСОБА_2 на суму 24 000 доларів США та 10 684 доларів США, відповідно, а також нараховані за договором проценти, та стягнути кошти за вкладами з відповідача.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 вересня 2019 року скасовано та ухвалено постанову, якою позов ОСОБА_1 до 
АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Бережна І. О., про визнання права власності на вклади та стягнення коштів задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на вклад у АТ КБ «ПриватБанк» за договором банківського вкладу 
№SAMDN25000719126700 від 26 серпня 2011 року, укладеним між 
   ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 24 000 доларів США та проценти по ньому у розмірі 5 760 доларів США.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу № SAMDN25000719126700 від 26 серпня 2011 року вклад у розмірі 24 000 доларів США та проценти по ньому у розмірі 5 760 доларів США.
Визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на вклад у АТ КБ «ПриватБанк» за договором банківського вкладу 
№ SAMDN01000732559114 від 29 січня 2013 року, укладеним між 
ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 10 684 доларів США та проценти по ньому у розмірі 676, 65 доларів США.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу № SAMDN01000732559114 від 29 січня 2013 року вклад у розмірі 10 684 доларів США та проценти по ньому у розмірі 676, 65 доларів США.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
АТ КБ «ПриватБанк» на постанову Львівського апеляційного суду 
від 18 лютого 2021 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 760/3445/15-ц, від 07 листопада 2018 року у справі 
№ 592/6332/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 554/3200/16-ц, 
від 17 липня 2019 року у справі № 316/265/17, від 10 липня 2019 року у справі № 335/11482/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, 
від 24 липня 2019 року у справі № 761/28970/16-ц, від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц, 
від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18, та зазначає, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на постанову Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 та 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України.
У прохальній частині касаційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» просить зупинити виконання постанови Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року, обґрунтовуючи ускладненим поворотом виконання судового рішення у цій справі.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду 
або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Враховуючи те, що згідно судового рішення суду апеляційної інстанції підлягають стягненню грошові кошти за договором банківського вкладу 
№ SAMDN25000719126700 від 26 серпня 2011 року у розмірі 24 000 доларів США та проценти у розмірі 5 760 доларів США, за договором банківського вкладу № SAMDN01000732559114 від 29 січня 2013 року - 10 684 доларів США та проценти у розмірі 676,65 доларів США, перебування на розгляді Великої Палати Верховного Суду справ № 320/5115/17 (провадження № 14-133-цс20) та № 761/26124/15-ц (провадження № 14-184-цс20) у подібних правовідносинах, а також з метою забезпечення балансу прав та інтересів сторін під час здійснення касаційного провадження, заявлене клопотання про зупинення виконання судового рішення підлягає задоволенню у частині щодо стягнення з відповідача процентів за договорами банківського вкладу.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Бережна Інна Олександрівна, про визнання права власності на вклад, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року.
Клопотання акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду 
від 18 лютого 2021 року задовольнити частково.
Зупинити виконання постанови Львівського апеляційного суду 
від 18 лютого 2021 року у частині стягнення процентів за договором банківського вкладу № SAMDN25000719126700 від 26 серпня 2011 року у розмірі 5 760 доларів США та за договором банківського вкладу 
№ SAMDN01000732559114 від 29 січня 2013 року у розмірі 676, 65 доларів США.
Витребувати із Галицького районного суду м. Львова вищезазначену цивільну справу (№ 461/7887/18).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 09 квітня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович