КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
29 березня 2021року
 
м. Київ
 
справа №369/14179/20
 
провадження № 33/824/562/2021
 
Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.
 
за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
 
на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2020 року у складі судді Хрипун С.В.,
 
якою  ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,  -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Судом установлено, що 05 листопада 2020 року о 04:40 ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Пушкіна, 24В у                                с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 18 грудня 2020 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказану постанову вважає такою, що не відповідає вимогам закону, порушує права та інтереси апелянта, з огляду на що підлягає скасуванню.
В обґрунтування вимог зазначає, що поліцейський Прокопенко Є.М. при відсутності будь-яких доказів вніс недостовірні відомості до протоколу, оскільки ОСОБА_1 в зазначений у протоколі час не керував транспортним засобом Фольксваген,  д.н.з. НОМЕР_1 , а також не був зупинений працівниками поліції.
Стверджує, що того дня перебував у готелі West Park Hotel, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н,  с. Софіївська Борщагівка, вул. Пушкіна, 24Ж. Приблизно о 04 год. 10 хв. до вказаного готелю приїхала «Поліція охорони» та почала вимагати у апелянта документи, що посвідчують особу. Зазначає, що приблизно о 05 год. 00 хв. до вказаного готелю прихав автомобіль патрульної поліції та було повідомлено апелянта про те, що відносно нього складатиметься протокол про адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 130 КУпАП на основі рапорта поліції охорони та пояснень свідків.
Звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які стосуються саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Зазначає, що не був зобов`язаний проходити відповідний огляд на стан сп`яніння, оскільки транспортним засобом не керував, докази керування чи зупинки транспортного засобу під керуванням апелянта відсутні. 
Стверджує, що поліцейський Прокопенко Є.М. та Майданчук С.Ю. не пропонували апелянту проходити огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського АА 00989.
 Зауважує, що пояснення свідків відбирав поліцейський Майданчук С.Ю. , проте, протокол про правопорушення складав поліцейський Прокопенко Є.М . Окрім указаного, пояснення свідків є ідентичними та надрукованими, а не написаними власноруч.
Вказує на те, що поліція охорони зобов`язана здійснювати фізичну охорону об`єктів і не має можливості та повноважень для зупинки транспортних засобів у передбаченому п.8.9 ПДР порядку. 
Звертає увагу на те, що ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не  передбачено такої причини зупинки як невпевнений рух транспортного засобу.
Вважає, що відеозаписи, зроблені з нагрудної камери поліцейського, не є належними та допустимими доказами у справі, оскільки не містять жодних доказів адміністративного правопорушення та керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та пояснив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте не кермував автомобілем, працівники патрульної служби поліції не зупиняли його, а він лише знаходився біля транспортного засобу на території парковки готелю.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №201759 про адміністративне правопорушення від 05 листопада 2020 року вбачається, що 05 листопада 2020 приблизно о 04 годині 40 хвилин по вул. Пушкіна 24 в с. Софіївська Борщагівка                ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає дійсності; блідість обличчя. Від проходження огляду на встановлення факту алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому згідно положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №201759 від 05 листопада 2020 року, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05 листопада 2020 року, пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 05 листопада 2020 року, рапорти працівників поліції охорони, компакт-диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються наступними документами: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про те, що вони були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння; рапортом інспекторів Святошинського РВ УПО в м. Києві від 05 листопада 2020 року про те, що 05 листопада 2020 року приблизно о 04 годині 40 хвилин по вул. Пушкіна 24 в с. Софіївська Борщагівка було виявлено автомобіль Фольксваген, НОМЕР_1 , який рухався невпевнено по проїзній частині і викликав підозру, що водій не може безпечно керувати ним. Після зупинки автомобіля з місця водія вийшов, як пізніше з`ясувалося, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння. На місце події був викликаний патруль поліції 333; рапортом поліцейського в 1 р 2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ст. сержанта поліції С. Майданчука, відповідно до якого він у складі екіпажу 05 листопада 2020 року о 04 год. 49 хв. отримав виклик «інші скарги на поліцейських» від громадянина ОСОБА_1 У складі екіпажу прибув на виклик по вул. Пушкіна 24В в с. Софіївська Борщагівка, встановивши заявника, який знаходився на місці виклику з ознаками алкогольного сп`яніння. На місці були працівники поліції охорони, які доповіли, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння; диском з відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
При цьому, протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень, заперечень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення.  Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи також не містять. 
Підстави вважати вищевказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апелянта, що поліція охорони зобов`язана здійснювати фізичну охорону об`єктів і не має можливості та повноважень для зупинки транспортних засобів, не заслуговують на увагу суду та є безпідставними з огляду на наступне. 
Пунктом 11 частини першої ст. 23 Закону України №580-VIII  «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух і здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно зі статтею 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до пункту 7 Розділу І, підпункту 2 пункту 8 Розділу ІІ Інструкції про організацію службової діяльності органів поліції охорони під час виконання заходів з фізичної охорони об`єктів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України             07 липня 2017 року №577, під час фізичної охорони об`єктів УПО (ПП УПО) виконують завдання з організації охорони рухомого і нерухомого майна (об`єктів) суб`єктів господарювання різних форм власності, вантажів, що перевозяться, об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законодавством України, відповідно до чинного законодавства надання послуг з інкасації, забезпечення пропускного та внутрішньооб`єктового режимів на об`єктах охорони, оперативного реагування на повідомлення про спрацювання технічних засобів охорони на об`єктах, підключених до пунктів централізованого спостереження поліції охорони, чи інші повідомлення про правопорушення, особистої та майнової безпеки фізичних осіб, публічної безпеки і порядку (громадського порядку і громадської безпеки) в межах постів і маршрутів охорони, беруть участь у здійсненні державної охорони, профілактичних заходів, спеціальних операцій (оперативних планів), запобігають, виявляють і припиняють правопорушення в місцях несення служби.
Під час несення служби персонал поліції охорони зобов`язаний діяти, у тому числі попереджати, виявляти та припиняти кримінальні або адміністративні правопорушення на об`єктах (маршрутах) охорони (патрулювання), лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, працівники поліції охорони, виявивши, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вжили заходів для убезпечення продовження вчинення адміністративного правопорушення та сповістили про вчинене правопорушення працівників патрульної служби.
Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
До того ж, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, не був водієм, а розцінив їх як спробу уникнути відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки вони спростовуються матеріалами адміністративної справи.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
При накладенні адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП на ОСОБА_1 суд першої інстанції врахував, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , а також підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно нього на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановив. 
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.
Керуючись статтями 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2020 року - залишити без змін.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
  Повне судове рішення складено «29» березня 2021 року.

 
Суддя                                                                                 В.А. Кравець