Ухвала
 
03 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 395/1441/16-ц
провадження № 61-24942св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Петрова Є. В. (суддя-доповідач), 
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Ткачука О. С.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н»,
відповідачі: ОСОБА_1 , Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агролан»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан» про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди землі поновленим, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2017 року в складі колегії суддів:Суровицької Л.В., Кіселика С. А., Чельник О. І.,

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю                 «Агроконтракт-Н» (далі - ТОВ «Агроконтракт-Н») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан» (далі - СТОВ «Агролан») про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем.
Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Агроконтракт-Н» задоволено частково. Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання договору оренди землі поновленим, скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення.
Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,54 га, кадастровий номер 3523855400:02:002:3037, укладений 09 жовтня 2008 року між ТОВ «Агроконтракт-Н» та ОСОБА_1 .
Стягнено з  ОСОБА_1  на користь ТОВ «Агроконтракт-Н» судовий збір в сумі 2 893,80 грн.
В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки відмовити.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та витребувано справу з Новомиргородського районного суду Кіровоградської області. Зупинено виконання рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження.
12 травня 2018 року до суду надійшла витребовувана справа.
Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року зупинено касаційне провадження у справі № 395/1441/16-ц (касаційне провадження                        № 61-24942св18) за позовом ТОВ «Агроконтракт-Н» до ОСОБА_1 , СТОВ «Агролан» про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем за касаційноюскаргою  ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19) за позовом ТОВ «Журавлиське» до ТОВ «Інтерагроінвест», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими, за касаційною скаргою ТОВ «Інтерагроінвест» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 13 червня 2018 року.
Ухвала суду касаційної інстанції про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотивована необхідністю формування єдності у практиці щодо належного способу захисту порушеного права орендаря.
Судове рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
29 вересня 2020 року Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19) та вказувала, що висновків про належний спосіб захисту при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду дійшла також у справі № 908/299/18, вказавши у постанові від 26 травня 2020 року, що при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій вказаних приписів та висновків не врахували та помилково дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання договорів оренди поновленими, що фактично є констатацією судом обставин продовження орендних правовідносин, а не зміною правовідношення судом та поновленням договору в судовому порядку в розумінні статей 16 та 651 ЦК України. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.
Отже, підстав для відступу від правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 березня 2019 року у справі № 908/2484/17, яка узгоджується з висновками, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18, немає.
Частиною першою статті 254 ЦПК України визначено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.
Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.
Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.
Враховуючи те, що обставини, за яких касаційне провадження у справі було зупинено, відпали, провадження у справі підлягає поновленню.
Керуючись частиною першою статті 254 ЦПК України, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити касаційне провадження у справі № 395/1441/16-ц (провадження               № 61-24942св18) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан» про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди землі поновленим.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               Є. В. Петров
 
Судді:                                                                                                           А. І. Грушицький
 
                                                                                                                      А. А. Калараш
 
                                                                                                                      С. Ю. Мартєв  
 
                                                                                                                      О. С. Ткачук