ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2021 р. 	Справа № 440/1856/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 12.06.20 року по справі № 440/1856/20
за позовом             ОСОБА_1  
до            Дніпровської митниці Держмитслужби                    
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості від 25.02.2020 р. №UA110320/2020/000029/1. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у справі № 440/1856/20 позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 25 лютого 2020 року №UA110320/2020/000029/1.
Відповідач, Дніпровська митниця Держмитслужби, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 53-55 Митного кодексу України та ст.ст. 6, 8, 9, 12, 90, 242 Кодексу адміністративного судочинства, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у справі № 440/1856/20 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару. Відповідно до відомостей митної декларації від 19.02.2020 р. №UA110320/2020/002410 зазначені понесені декларантом витрати на транспортування товару у розмірі 100 євро, однак документально зазначена вартість доставки не підтверджена. Відповідно до інформації з мережі Інтернет відстань від м. Шауляй, де був укладений договір, до кордону становить 679 км, однак різниця пробігу, зазначеного в договорі купівлі-продажу автомобіля та акті митного огляду з кордону становить 910 км. Висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості автомобіля складений з порушенням Методики товарознавчих досліджень та оцінки КТЗ, оскільки у ньому експертом для обрахування ринкової вартості взяті середні ціни продажу автомобілів двох країн - Німеччини та Латвії, при цьому, позивачем автомобіль імпортувався з Литви, а відтак, експерт мав вираховувати ринкову вартість з урахуванням середніх цін саме у цій країні. З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення митної вартості митним органом запропоновано декларанту протягом 10 днів надати додаткові документи. З метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості митницею проведено консультацію з декларантом, що підтверджується відповідними повідомленнями. Оскільки у органу доходів і зборів була наявна інформація щодо митного оформлення ідентичного товару за першим методом визначення митної вартості за МД від 03.02.2020 р. №UA204020/2020/205079 на рівні 15100 євро, митна вартість ввезеного позивачем товару скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ резервний метод, згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України за МД від 03.02.2020 р. №UA204020/2020/205079. Таким чином, вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 25.02.2020 р. №UA110320/2020/000029/1 є правомірним. 
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 16.02.2020 р. позивач перебуваючи у Литовській Республіці у м. Шауляй придбав у юридичної особи UAB "Girlatesta" легковий пасажирський автомобіль марки TOYOTA, модель RAV-4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується угодою купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 р. (а.с. 31-32).
Вказаний автомобіль придбаний в стані після ДТП з пошкодженнями: кришки багажника, заднього бампера, фіксатора кришки фари, переднього бампера, заднього правого крила, заднього лівого крила, про що зазначено в угоді купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 р. та зафіксовано в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.02.2020 р. (а.с. 32-34).
За змістом угоди купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 р. автомобіль придбано позивачем за ціною 11000 євро (а.с. 31).
Кошти за придбаний легковий автомобіль марки TOYOTA, модель RAV-4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у розмірі 11000 Євро покупець сплатив готівкою під час його придбання директору UAB "Girlatesta", про що складено квитанцію від 16.02.2020 р. №АВU4228354 (а.с. 35-36).
До Дніпровської митниці Держмитслужби Гусаком Р.Г. через уповноважену особу на декларування 19.02.2020 р. для митного контролю та оформлення подано електронну митну декларацію №UA110320/2020/002410 для митного оформлення автомобіля марки TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 1987 см3, 112 кВт, тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення (випуску) 2018, модельний рік виготовлення 2018, бувший у використанні (а.с. 80-81).
Митну вартість товару визначено за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, яка становить 11000 євро.
На підтвердження заявлених відомостей про вартість товару до митного органу подано: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.02.2020 р. №UA205020/2020/103037; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.01.2020 р. НОМЕР_2 ; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 16.02.2020 р. АBU№4228354; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 19.02.2020 р. Б/Н; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 18.02.2020 р. №17/5341/1339; висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 19.02.2020 р. №148-20; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 16.02.2020 р. Б/Н; договір про надання послуг митного брокера від 08.01.2020 р.; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом від 19.02.2020 р. №148-20; довідку сертифікації від 18.02.2020 р. №43612; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України від 19.07.2019 р. НОМЕР_3 ; паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України від 04.06.2019 р. НОМЕР_5 (а.с. 64-65, 82-93, 96-105). 
В результаті контролю митної вартості товару митним органом встановлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару, а саме: відповідно до відомостей митної декларації від 19.02.2020 р. №UA110320/2020/002410 зазначені понесені декларантом витрати на транспортування товару у розмірі 100 євро, однак документально зазначена вартість доставки не підтверджена; відповідно до інформації з Інтернету відстань від м. Шауляй (де був укладений договір) до кордону становить 679 км, однак різниця пробігу, зазначеного в договорі купівлі-продажу автомобіля та акті митного огляду з кордону становить 910 км. 
Висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості авто складений з порушенням Методики товарознавчих досліджень та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Так, зокрема, при визначенні середньої ринкової вартості авто експерт для порівняння бере автомобілі з Литви та Німеччини, однак задеклароване авто переміщується з Литви, а отже і для порівняння пріоритетними повинні бути пропозиції продажу в Литві. 
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення митної вартості митним органом під час консультації декларанту запропоновано протягом 10 днів надати додаткові документи.
У складі електронного повідомлення декларантом надіслано повідомлення про надання усіх наявних у нього документів та інформацію щодо неможливості подальшого надання документів у 10-денний термін (а.с. 97). 
25.02.2020 р. Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110320/2020/000029/1 (а.с. 21-22), в якому визначено вартість товару - автомобіль марки TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 1987 см3, 112 кВт, тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення (випуску) 2018, модельний рік виготовлення 2018, бувший у використанні, у сумі 15100 євро. При цьому, у рішенні вказано, що враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності у наданих до митного контролю документах, відсутність документального підтвердження складових ціни, що фактично сплачена, основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати. Рівень заявленої декларантом митної вартості товару - 11100 євро/шт. В інформаційних ресурсах митних органів відсутня інформація щодо митних оформлень за ціною договору ідентичних/подібних товарів, а відтак застосування методів визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів чи за ціною договору щодо подібних товарів є неможливим. Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У органу доходів і зборів наявна інформація щодо митного оформлення ідентичного товару за першим методом визначення митної вартості за МД від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079 на рівні 15100 євро/од. Митна вартість скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ - резервний метод, згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України за МД від 03.02.2020 р. №UA204020/2020/205079 на рівні 15100 євро/од.
Відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110320/2020/00073 (а.с. 94-95), якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товару за митною декларацією від 19.02.2020 р. №UA110320/2020/002410 з причин порушення декларантом вимог статті 52 Митного кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару.
Після прийняття митницею рішення про коригування митної вартості 25.02.2020 р. декларантом до митного контролю подана нова митна декларація №UA110320/2020/002694, за якою митний орган оформив вказаний товар (а.с. 106-107).
Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості товарів від 25.02.2020 р. №UA110320/2020/000029/1,  позивач звернувся до суду із позовом.          
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та недоведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості автомобіля. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного. 
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (надалі за текстом - МК України).
У відповідності до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Відповідно до  ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. 
У відповідності до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Положення ст. 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Виходячи  з положень ч.ч. 1 та 2 ст. 53 МК України встановлено, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. 
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч.3  ст.53 Митного кодексу України  у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
У відповідності до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Колегія суддів встановила, що позивачем разом із митною декларацією було надано документи, необхідні для митного оформлення.
При цьому, митну вартість товару декларантом було визначено та заявлено за першим методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору.
Відповідно до ч.ч.1 та 2  ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч.1  ст.57 МК України  визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.2  ст.57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
У відповідності до ч.2  ст.58 МК України  метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Колегія суддів встановила, що згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 позивачем придбано легковий автомобіль марки TOYOTA, модель RAV-4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вартість транспортного засобу складає 11000 євро, у юридичної особи UAB "Girlatesta" (а.с. 31). Кошти за придбання легкового транспортного засобу у розмірі 11000 євро позивачем було сплачено готівкою, що підтверджується квитанцію від 16.02.2020 р. №АВU4228354 (а.с. 35-36).
Крім того, колегія суддів встановила, що вказаний автомобіль придбаний позивачем в стані після ДТП з пошкодженнями: кришки багажника, заднього бампера, фіксатора кришки фари, переднього бампера, заднього правого крила, заднього лівого крила, про що зазначено в угоді купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 р. та зафіксовано в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.02.2020 р. (а.с. 32-34) та у висновки експертного автотоварознавчого дослідження від 19.02.2020 р. №148-20, проведеного судовим експертом Сумцовим С.С. (а.с. 38-58).
З матеріалів справи встановлено, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
Так, в ході судового розгляду справи встановлено, що при визначенні митної вартості товару позивачем використані документи відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.02.2020 р. №UA205020/2020/103037; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.01.2020 р. НОМЕР_2 ; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 16.02.2020 р. АBU№4228354; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 19.02.2020 р. Б/Н; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 18.02.2020 р. №17/5341/1339; висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 19.02.2020 р. №148-20; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 16.02.2020 р. Б/Н; договір про надання послуг митного брокера від 08.01.2020 р.; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом від 19.02.2020 р. №148-20; довідку сертифікації від 18.02.2020 р. №43612; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України від 19.07.2019 р. НОМЕР_3 ; паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України від 04.06.2019 р. НОМЕР_5. 
Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом підтверджена, а подані позивачем під час митного оформлення документи дозволяли митному органу встановити вартість товару.
Доказів наявності у поданих декларантом до митного оформлення документах розбіжностей або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів матеріали справи не містять, а подані позивачем до відповідача документи в повній мірі підтверджують відомості щодо ціни імпортованого товару.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, зокрема зазначено, що визначена митна вартість товарів ґрунтується на митній декларації №UA204020/2020/205079 від 03.02.2020 р., що визнана органом доходів і зборів.
Так, відповідно до митної декларації №UA204020/2020/205079 від 03.02.2020 р. вартість зазначеного у ній транспортного засобу - автомобіля TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_4 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, тип кузова - універсал, призначений для використання на дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), тип двигуна бензиновий, номер (маркування) двигуна - н/в, робочий об`єм циліндрів 1987 см3, колісна формула 4х4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення - 2017,  що по курсу складає 15100 Євро (а.с. 108-109).       
Проте, в результаті порівняння вказаного автомобіля з автомобілем, імпортованим позивачем, встановлено, що основною їх відмінністю є те, що автомобіль, імпортований позивачем, має пошкодження кузову автомобіля, натомість, автомобіль, на який посилається митний орган, за змістом інформації, що міститься у декларації від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079, жодних пошкоджень не мав.
Довід апеляційної скарги стосовно того, що висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості авто складений з порушенням Методики товарознавчих досліджень та оцінки КТЗ, оскільки у ньому експертом для обрахування ринкової вартості взяті середні ціни продажу автомобілів двох країн - Німеччини та Латвії, при цьому, позивачем автомобіль імпортувався з Литви, а відтак, експерт мав вираховувати ринкову вартість з урахуванням середніх цін саме у цій країні, колегія суддів не приймає, оскільки, визначаючи митну вартість за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, позивач керувався саме умовами угоди купівлі-продажу товару, а не висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 19.02.2020 р. №148-20.
Стосовно доводу апеляційної скарги про непідтвердження вартості транспортування товару у розмірі 100 євро, оскільки відповідно до інформації з мережі Інтернет відстань від м. Шауляй, де був укладений договір, до кордону становить 679 км, однак різниця пробігу, зазначеного в договорі купівлі-продажу автомобіля та акті митного огляду з кордону становить 910 км, колегія суддів не приймає, оскільки жодна норма МК України не передбачає обов`язку покупця імпортованого транспортного засобу при його транспортуванні до кордону України своїм ходом дотримуватися конкретного маршруту транспортування товару та не відхилятися від такого маршруту.   
Таким чином, колегія суддів вважає, що надані позивачем документи, що підтверджують митну вартість товару, за своїм змістом не суперечать один одному, оскільки свідчать про незмінність кількості та ціни товару протягом усього шляху слідування, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.
Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що у митниці були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору та застосуванні резервного методу визначення митної вартості товарів.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA110320/2020/000029/1 від 25.02.2020 р.    
В силу ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а також не довів правильності самостійного визначення митної вартості товару.  
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у справі № 440/1856/20 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 по справі № 440/1856/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	В.А. Калиновський    Я.М. Макаренко