ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 березня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №591/475/21 
Номер провадження 22-ц/816/477/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
учасники справи: 
заявник – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЕКСПЛАНАДА»,
боржник – ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЕКСПЛАНАДА» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 лютого 2021 року в складі судді Шелєхової Г.В., постановлену у м. Суми,

                                                         в с т а н о в и в:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.02.2021 року відмовлено ОСББ «ЕКСПЛАНАДА» у видачі судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСББ «ЕКСПЛАНАДА» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з порушенням правил підсудності, оскільки заяву було пред`явлено за місцезнаходженням квартири, з якою боржник отримує житлово-комунальні послуги. 
Відзиву на апеляційну скаргу боржником не направлено. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2021 року ОСББ «ЕКСПЛАНАДА» звернулося до Зарічного районного суду м. Суми із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь 9431,12 грн боргу, 442,11 витрат від інфляційних процесів та 242,62 грн – 3 % річних.
Свої вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , та за якою обраховується заборгованість по сплаті суми внесків, встановлених зборами ОСББ «ЕКСПЛАНАДА» від 24.11.2018 року, що спрямовуються на утримання будинків, споруд та прибудинкової території.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 25).
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29.01.2021 року місце проживання ОСОБА_1 по м. Суми не зареєстроване (а.с. 37).
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що місце проживання боржника не зареєстровано по м. Суми, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.
Відповідно до положень ст.ст. 160, 161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом
Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності (п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).
За загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).
Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 30 ЦПК України). Такі позови пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовівз приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
Предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.
З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про подання ОСББ «ЕКСПЛАНАДА» заяви про видачу судового наказу з порушенням правил підсудності.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Питання про відшкодування судових витрат за апеляційний перегляд ухвали підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.  
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд

                                                           п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЕКСПЛАНАДА» задовольнити.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 лютого 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий -                                                                                             С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                         О.Ю. Кононенко

                                                                                                                    О.І. Собина