ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2021 р.           Справа№ 927/201/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Алданової  С.О. 
          Попікової О.В. 
 
за участю:
секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,
представників учасників справи: 
не з`явились,
розглянувши апеляційну скаргу
Адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів"
на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.01.2021 (повний текст складений 05.01.2020)
у справі № 927/201/20 (суддя Демидова М.О.)
за позовом           ОСОБА_1 
до                     1. Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради,
2. Державного реєстратора Управління адміністративних послуг    Вербового Олександра Петровича,    
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідачів: Адвокатське об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів",
про                    визнання протиправним рішення і дій державного реєстратора,
скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Державного реєстратора Управління адміністративних послуг Вербового Олександра Петровича,    третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору    - адвокатське об`єднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» про:

1) визнання протиправними рішення і дії державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Вербового Олександра Петровича і Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради щодо державної реєстрації змін в установчих документах Адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", ідентифікаційний код №02894740 (місцезнаходження: вул. Музейна 1, м. Чернігів, 14000), проведеної 07.04.2017 у реєстраційній справі за номером 10641050011006281 з кількісним складом 33 члена на чолі з головою цього складу ОСОБА_2 , 11-ти членами президії та трьома членами ревізійної комісії лише до цього складу;
2) скасування державної реєстрації змін в установчих документах адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", ідентифікаційний код №02894740, здійсненої 07.04.2017 в реєстраційній справі під №10641050011006281 в інтересах 33-х відокремлених осіб на чолі з їхніми головою, 11-ти членами президії та трьома членами ревкомісії;
3) зобов`язання державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Вербового Олександра Петровича та Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради внести запис про скасування змін в установчих документах фактичного Адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", ідентифікаційний код №02894740, здійснених 07.04.2017 під №10641050011006281 в інтересах 33-х відокремлених осіб на чолі з їхніми головою ОСОБА_2 , 11-ти членами їхньої президії і трьома членами ревізійної комісії;
    4) стягнення на користь позивача з Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради        та державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Вербового Олександра Петровича солідарно 700.000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;
5)    розпуск (ліквідацію) адвокатського об`єднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» з кількісним складом 33 члена на чолі    з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та 3-ма членів ревізійної комісії.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2020 у справі  №825/1025/17  залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Вербового О.П., 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - адвокатське об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів" у частині:
- визнання протиправними рішення і дії Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Вербового О.П. щодо державної реєстрації змін в установчих документах Адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", проведених 07.04.2017, у реєстраційній справі 106400628175 за кодом 10641050011006281 з кількісним складом 33 члена на чолі з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та 3-х членів ревізійної комісії;
- скасування державної реєстрації змін в установчих документах Адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", здійсненої 07.04.2017, в реєстраційній справі 106400628175 за кодом 10641050011006281 з кількісним складом 33 члена на чолі з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та    3-х членів ревізійної комісії;
- зобов`язання державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Вербового О.П. внести запис про скасування змін в установчих документах адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", здійснених 07.04.2017, з кількісним складом 33 члена на чолі з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та 3-х членів ревізійної комісії;
- стягнення з Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та державного реєстратора цього ж управління Вербового О.П. солідарно на користь позивача 700.000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;
клопотання позивача та третьої особи про об`єднання справ задоволено;
об`єднано справу №825/1025/17 у частині позовних вимог   ОСОБА_1 до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Вербового О.П., 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Адвокатське об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів"  про розпуск (ліквідацію) адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів" з кількісним складом 33 члена на чолі з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та 3-х членів ревізійної комісії  в одне провадження зі справою №927/201/20 та присвоєнням об`єднаній справі номеру 927/201/20 шляхом передачі справи у вказаній частині позовних вимог на розгляд судді Демидовій М.О., про що винесено ухвалу  18.05.2020.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2020 у справі №927/201/20 у задоволенні    позову ОСОБА_1 до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про    визнання протиправним рішення і дій державного реєстратора, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, - відмовлено у повному обсязі, у задоволенні    позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Управління адміністративних послуг Вербового Олександра Петровича про    визнання протиправним рішення і дій державного реєстратора, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, - відмовлено у повному обсязі.
Додатковим рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.01.2021 у справі №927/201/20 у задоволенні усної заяви АО «Чернігівська обласна колегія адвокатів» про стягнення з ОСОБА_1     витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3.700,00 грн  відмовлено.
Додаткове рішення у справі мотивоване тим, що разом із першою заявою по суті спору АО «Чернігівська обласна колегія адвокатів» не подало ані договору про надання правничої допомоги, ані попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, зокрема, і витрат на професійну правничу допомогу. В процесі судового розгляду справи третя особа також не подала жодного письмового клопотання або заяви щодо розміру її витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням АО "Чернігівська обласна колегія адвокатів" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило додаткове рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву третьої особи про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити. 
Згідно з витягом з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 20.01.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Попікова О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/201/20 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2020 у справі №927/201/20; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2020 у справі № 927/201/20.
22.01.2021 матеріали справи № 927/201/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів" на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.01.2021 у справі №927/201/20, розгляд справи призначено на 24.02.2021.
Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Оскільки позивач не заявляв клопотання про зменшення розміру понесених третьої особою витрат на професійну правничу допомогу, то у місцевого суду не було підстав відмовляти у стягненні таких витрат.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом з тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати третьої особи  були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). 
Колегія суддів зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом з тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У судовому засіданні 16.12.2020 до закінчення судових дебатів у справі представник Адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів" ОСОБА_2 заявив усне клопотання про стягнення з позивача у випадку відмови у задоволенні позову судових витрат третьої особи на професійну правничу допомогу. Також безпосередньо у судовому засіданні ОСОБА_2 надав суду договір про надання правничої допомоги від 06.04.2020, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Розмовенко О.Г., квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від    06.04.2020 на суму 3.700,00 грн.
Доказів надіслання зазначених документів учасникам справи суду не надано.
Як зазначалось вище, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3    ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Апеляційний суд встановив, що до договору від 06.04.2020 про надання правничої допомоги, наданої представником АО «Чернігвська обласна колегія адвокатів», доданий    «Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги третій особі - АО «Чернігівська обласна колегія адвокатів» у об`єднаній господарській справі №927/201/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та Державного реєстратора    Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Вербового О.П. з урахуванням мінімальних ставок гонорару (рішення Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018)».
Дослідивши вказаний Детальний опис, апеляційний суд встановив, що до виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) належать, зокрема, клопотання про продовження строку та об`єднання справ в одне провадження, складання заяви про часткову відмову від клопотання, складання детального опису витрат на правничу допомогу, консультації щодо оплати гонорару клієнту готівкою.
Як вірно встановив місцевий суд, вказані процесуальні дії були вчинені виключно за волею третьої особи та частково були направлені на відмову від попередньо вчинених нею процесуальних дій (наприклад, складання заяви про часткову відмову від клопотання), на виправлення процесуальних помилок третьої особи (клопотання про продовження строку), на узгодження дій представників третьої особи між собою (визначення способу оплати гонорару, складання Детального опису витрат на правничу допомогу, у якому не зазначено вартість кожного етапу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
У Детальному розрахунку не зазначено вартості жодного з вказаних у розрахунку видів робіт (послуг), натомість міститься вказівка про те, що відповідно до умов договору від 06.04.2020 про надання правничої допомоги розмір гонорару є фіксованим та складає 3.700,00 грн. Обґрунтування визначеного у договорі розміру витрат на професійну правничу допомогу сторони договору не зазначили.
Відповідно до  ст. 124 Господарського процесуального кодексу України  разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.  У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Разом із першою заявою по суті спору АО «Чернігівська обласна колегія адвокатів» не було подано ані договору про надання правничої допомоги, ані попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, зокрема, і витрат на професійну правничу допомогу.
У процесі судового розгляду справи місцевим судом третя особа також не подала жодного письмового клопотання або заяви щодо розміру її витрат на професійну правничу допомогу. Про вказані витрати було заявлено усно в останньому судовому засіданні у справі 16.12.2020.
Враховуючи викладені обставини, приписи  ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що у задоволенні усної заяви АО «Чернігівська обласна колегія адвокатів» про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід відмовити.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня    2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.
У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи зазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів" на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.01.2021 у справі №927/201/20 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.01.2021 у справі №927/201/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/201/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 02.03.2021.

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                С.О. Алданова

                                                                                О.В. Попікова