Номер провадження: 33/813/395/21
Номер справи місцевого суду: 523/19351/20 
Головуючий у першій інстанції Мурманов І.М. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Шепеля Віталія Сергійовича,розглянувши апеляційні скарги  ОСОБА_1 та адвоката Шепеля Віталія Сергійовича на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси Мурманової І.М. від 12.02.2021 року,
                                установив        
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2021 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ст.173 КУпАП було закрите у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 28.10.2020 року, близько 17:00 год., знаходячись у загальному коридорі, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила конфлікт, в ході якого погрожувала фізичною розправою та висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушила громадській порядок, та вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
В аналогічних за змістом апеляційних скаргах  ОСОБА_1  та її захисник – Шепель В.С.,зазначають, що не погоджуються із оскарженою постановою суду та вважають, що протокол не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ніякими доказами не підтверджується те, що ОСОБА_1 «виражалася нецензурною бранню», ніяких свідків не було подія відбувалась не в громадському місті а у коридорі квартири. Відносно погрози фізичною розправою, апелянти зазначають, що це не підтверджується ніякими свідками та іншими доказами крім пояснень зацікавленої особи, крім того зазначене не передбачене диспозицією ст.173 КУпАП.
На підставі вищевикладеного просять постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2021 року скасувати та закрити провадження за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.
Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи наведене, вислухавши думку ОСОБА_1 та її захисника, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілого ОСОБА_2 , враховуючи його належне повідомлення про день та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_2 .
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Шепель В.С., які просили задовольнити апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Апеляційними судом встановлено, що розгляд справи було здійснено судом першої інстанції без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є грубим порушенням імперативних приписів ч.2 ст.268 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, та є безумовною підставою для скасування постанови суд першої інстанції як винесеної з істотним порушенням вимог КупАП. 
Крім того, закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що на день розгляду справи сплинули строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку адміністративного стягнення без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, апеляційний суд вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції з таких підстав.
Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.
Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Таким чином, при розгляді справи, суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245 та 280 КУпАП та не встановивши наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та передчасно закрив провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції. 
       Скасовуючи постанову суду першої інстанції, у відповідності до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд приймає нову постанову.
За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. 
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, вчинила дрібне хуліганство, яке за диспозицією ст. 173 КУпАП трактується як: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 509227 від 08.12.2020 року, ОСОБА_1 28.10.2020 року, близько 17:00 год., знаходячись у загальному коридорі, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила конфлікт, в ході якого погрожувала фізичною розправою та висловлювлась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що підставою для складання зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення була заява ОСОБА_2 від 11.11.2020 року про вчинення кримінального правопорушення (а.с.3-4), зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_2 просить прийняти міри до ОСОБА_1 , яка 28.10.2020 року погрожувала йому фізичною розправою та нанесенням пошкоджень автомобілю, яким він користується. Тобто жодних посилань на висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 зазначена заява не містить, а тому посилання посадової особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, на висловлювання ОСОБА_1 нецензурно на адресу ОСОБА_2 при досліджуваних у даній справі обставинах, не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що його складено у присутності понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають за іншими адресами, ніж адреса скоєння інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, разом у матеріалах справи відсутні жодні пояснення цих осіб та докази їх присутності під час конфлікту.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що єдиним доказовим елементом у справі є лише опис обставин справи потерпілим в протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що між сторонами виник побутовий конфлікт. 
Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду можливості дійти висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні. 
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. 
За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Шепеля Віталія Сергійовича – задовольнити. 
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2021 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ст.173 КУпАП було закрите у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення – скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за за вчинення правопорушення, передбаченого за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                               Ю.І.Кравець