ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 2-3138/10 Головуючий в І інстанції: Кузьміна О.І.
Номер провадження: 22-ц/819/583/21 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого         Майданіка В.В.,
       суддів:         Базіль Л.В., 
                         Орловської Н.В.
       секретар                 Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лапка Єдуарда Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 2020 року, у складі судді Кузьміної О.І., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", стягувач – Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", боржник – ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №2-3138/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, 

В С Т А Н О В И В :

23 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в особі генерального директора О.В. Іжаковського звернулося до суду із вказаною заявою, в якій просило замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (код ЄДРПОУ: 36799749) у справі №2-3138/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №11062580000/11062580001.

Заява обґрунтована наступним.
14.10.2010 року Суворовським районним судом м. Херсона ухвалено рішення по справі №2-3138/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №11062580000/11062580001.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.07.2012року було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ "УкрСиббанк" на ПАТ "ДельтаБанк".
10.08.2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір №2301/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "Вердикт Капітал", а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №11062580000/11062580001.
З огляду на вказане, посилаючись, зокрема, на ст.442 ЦПК України, ст.ст.512, 514 ЦК України, заявник просив задовольнити заяву. 

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 2020 року вказану заяву було задоволено. 

У своїй апеляційній скарзі адвокат Лапко Єдуард Миколайович, діючий від імені ОСОБА_1 , пославшись на порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати й прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Зокрема, зазначив, що судом не було враховано того, що в заяві про заміну сторони виконавчого провадження позивач зазначає, що право вимоги відносно відповідача передавалось за договором купівлі-продажу в той час як в матеріалах справи знаходиться копія договору факторингу. Крім того, позивачем не долучено витяг з додатку до договору факторингу, де зазначено ПІП відповідача, і такий документ є недопустимим доказом передання права вимоги.
Також, вказав, що суд не звернув увагу на те, що є відсутнім обов`язок відповідача виконувати кредитне зобов`язання через неотримання від ПАТ "Дельта Банк" чи ТОВ "Вердикт Капітал" не тільки доказів передання права вимоги, а й повідомлення про таке передання. Відповідно ж до п.4.3 спірного договору факторингу повідомляти відповідача мав саме ПАТ "Дельта Банк", а не ТОВ "Вердикт Капітал", що не мало місце.
Також зазначив, що судом не було враховано необхідність доведення обставин для задоволення позову, правові підстави переходу права вимоги до правонаступника, про що у своєму відзиві наголошував відповідач.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 09.03.2021 року о 09-00 годині, однак сторона  ОСОБА_1 , яка була належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися та жодних заяв не подали. Зокрема, адвокату Лапку Єдуарду Миколайовичу, діючому від імені ОСОБА_1 , було повідомлено про час та місце розгляду справи шляхом доставки електронного листа на електронну адресу та шляхом SMS-повідомлення. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке. 

Із матеріалів справи вбачається наступне.

У провадженні Суворовського районного суду м.Херсона перебувала цивільна справа №2-3138/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, сплаті відсотків, пені та штрафу.

За довідкою архіваріуса Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2020 року з доданими копіями рішення (справа №2-3138/10) та ухвали від 11.07.2012 року (справа 2120/7771/12) цивільна справа №2-3138/10 за позовом АКІБ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за терміном зберігання знищена, на зберіганні в архіві значиться оригінал рішення та оригінал ухвал (а.с.35). 

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 14.10.2010 року позовні вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" було задоволено. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" заборгованість за кредитом в сумі: 103187,92грн, з яких: 93954,27грн – сума заборгованості за простроченим кредитом; 7850,91грн – сума заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 690,12грн – сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 692,62грн – пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, а також 1031,88грн у відшкодуванні виплат на сплату судового збору, 120грн у відшкодуванні витрат на ІТЗ, а всього 104339,80грн (а.с.8-9, 36). 

Згідно ухвали вказаного суду від 11.07.2012 року у справі №2120/7771/12 суд ухвалив задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту й замінити сторону виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (а.с.6-7, 37).

Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 вказаного Закону судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.
Слід зазначити, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено вказане заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14.10.2010 року у справі № 2-3138/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, сплаті відсотків, пені та штрафу. Також оприлюднено вказану ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 11.07.2012 року у справі №2120/7771/12 за заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. 

Відповідно до Договору №2301/К від 10.08.2020 року про відступлення прав вимоги, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-07-06-000030-b від 14.07.2020 року, ПАТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "Вердикт Капітал", а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зазначених у додатку №1, зокрема, за договором кредиту №11062580000/11062580001, позичальник ОСОБА_1 . Ціна договору – 2121935,00грн (а.с.10-12, 13-17, 19-20).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ "Вердикт Капітал"займається діяльністю – 64.19 Інші види грошового посередництва (основний); 64.91 Фінансовий лізинг; 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення).

Задовольняючи заяву ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.512-514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", виходив з того, що заявник правомірно звернувся до суду із вказаною заявою. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті. 

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вбачається з практики Європейського Суду з прав людини.

В п.п.40 і 41 рішення ЄСПЛ "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 року зазначається, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Ефективний захист сторони у такому судовому процесі та відновлення законності передбачають, що адміністративні органи зобов`язані виконати рішення цього суду. У зв`язку з цим Суд зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). 

Відповідно до положень ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1); правонаступництва (пункт 2).

За ст.514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 515 вказаного Кодексу передбачено випадки коли заміна кредитора не допускається, а саме не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до ч.1 ст.516 вказаного Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу положень ст.ст.516, 517 ЦК України вбачається наступне: заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; ця заміна не впливає на обов`язок боржника погашати кредит взагалі, в тому числі первісному кредитору у випадку неповідомлення його про передачу права вимоги іншій особі.

За положеннями ст.442 ЦПК України:
--- у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (частина 1);
--- заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частина 2);
--- суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб; неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (частина 3);
--- ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу (частина 4);
--- положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5). 

       За ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, за змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Зокрема, за п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора: у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); у разі правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування). І така заміна кредитора належним кредитором відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання (якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження). 

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному ст.442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Про це також зазначено і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 25.04.2018 року (у справі №761/14076/14-ц), від 03.05.2018 року (у справі №409/559/15-ц).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви і відповідно до її задоволення. 
Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують. 
Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на нез`ясування правової підстави переходу права вимоги та на недолучення витягу з додатку до договору факторингу, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Так, заява обґрунтована Договором №2301/К від 10.08.2020 року про відступлення прав вимоги і копія його разом з витягом з Додатку №1, де зазначено ПІП позичальника, долучені до заяви.
Також підлягають відхиленню й посилання на неотримання від ПАТ "Дельта Банк" чи ТОВ "Вердикт Капітал" доказів передання права вимоги чи повідомлення про таке передання, оскільки це не впливає на правильність прийнятого судового рішення. У будь-якому випадку боржник не звільняється від виконання свого зобов`язання за кредитним договором та рішенням суду. Крім того, спірного договору факторингу, на який, зокрема і на п.4.3 якого посилається скаржник, у цій справі не укладалося, а порядок повідомлення боржника про відступлення прав вимоги передбачено п.3 Договору №2301/К від 10.08.2020 року про відступлення прав вимоги (обов`язок про повідомлення лежить на новому кредиторові).
Також підлягають залишенню поза увагою й посилання скаржника на необхідність доведення обставин для задоволення позову, правові підстави переходу права вимоги до правонаступника. При цьому апеляційний суд виходить з того, що у цій справі предметом є наявність чи відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а не задоволення позову. Крім того, матеріали справи містять підстави для задоволення вказаної заяви, які судом першої інстанції було враховано.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу адвоката Лапка Єдуарда Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

       Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Дата складення повного тексту постанови – 10 березня 2021 року.

Головуючий                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                   В.В. Майданік
       
Судді:                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                  Л.В. Базіль

                                       _ _ _ _ _ _ _ _ _ _         Н.В. Орловська