УХВАЛА

18 березня 2021 року 
м. Київ
справа №823/56/17
адміністративне провадження №К/9901/16795/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи № 823/56/17 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації про визнання незаконними та протиправними дій, визнання незаконною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, - 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаської районної державної адміністрації, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:
- визнати дії Черкаської районної державної адміністрації по відмові у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 7,5 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, протиправними;
- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської районної державної адміністрації, викладене в листі від 13 грудня 2016 за № 3282/01-22 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 7,5 га для передачі в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області;
- зобов`язати Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 листопада 2016 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 7,5 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, та прийняти рішення у відповідності до статті 123 Земельного кодексу України.. 
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Верховний Суд постановою від 25 лютого 2021 року у справі № 823/56/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнив частково. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі               № 823/56/17 - скасував. Провадження у справі закрив. Роз`яснив ОСОБА_1 право на звернення до суду за правилами цивільного судочинства, а також роз`яснив право протягом десяти днів з дня отримання ними відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
У встановлений судом строк, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із клопотанням, в якому просить направити справу № 823/56/17 за встановленою юрисдикцією, а саме до Черкаського районного суду Черкаської області.
Вирішуючи заяву про направлення за встановленою юрисдикцією справи                           № 823/56/17, Суд керується частиною 3 статті 354 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи Верховним Судом), в якій передбачено, що у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Юрисдикція та повноваження загальних судів щодо розгляду і вирішення цивільних спорів визначені Цивільним процесуальним кодексом України (надалі - ЦПК).
Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
З огляду на те, що земельна ділянка щодо якої виник цей спір знаходиться в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання та направлення справи до Черкаського районного суду Черкаської області.
Керуючись статтями 354, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
у х в а л и в:
Клопотання ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи № 823/56/17 - задовольнити.
Справу № 823/56/17 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації про визнання незаконними та протиправними дій, визнання незаконною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, передати до Черкаського районного суду Черкаської області.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій