ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/12543/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В.,
        суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
        секретар судового засідання Новошицька О.О. 
        за участю представника позивача Гавеля Дмитра Вікторовича
                 представника відповідача Турчак Тетяни Сергіївни
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року (головуючий суддя Кадникова Г.В.) 
в адміністративній справі №160/12543/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ, про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

    Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач) від 18.09.2019 року №000007/04-36-05-10/41174573 на суму 250 000грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі акта перевіри відповідачем винесено рішення, яким до позивача застосовані фінансові санкції в розмірі 250 000грн. за здійснення торгівлі пальним без ліцензії. Вказує, що рішення відповідача не містить інформацію про завершення заходів з утворення і початку функціонування Державної податкової служби, тому вважає, що рішення винесено не уповноваженою особою. Зазначає, що стаття 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не регулює правовідносини щодо роздрібної торгівлі пальним. В рішенні відповідача не вказано ані абзацу ані частини статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Вказує, що Порядок №790 не передбачає застосування будь-яких санкцій за таке порушення як роздрібна торгівля пальним без ліцензії. Зазначає, що контролюючий орган приймаючи рішення про штрафні санкції має скласти податкове повідомлення-рішення згідно статті 54 ПКУ, а не рішення. Вважає, що відповідачем винесено рішення з порушенням строків визначених для його винесення. Так, в силу Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок, затверджених Наказом Державної податкової служби України від 12.08.2008 року №534, рішення про застосування штрафних санкцій за наслідками розгляду матеріалів перевірки приймає керівник органу ДПС протягом 10 днів від дня реєстрації акта перевірки. Акт перевірки зареєстровано 29.08.2019 року, а рішення відповідача про накладення штрафу прийнято лише 18.09.2019 року, тобто поза межами строку його прийняття. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що податковий орган є контролюючим органом, якому надано право застосування штрафних санкцій за порушення правил роздрібної торгівлі пальним.  Частиною 2  ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії – 250 000 грн., оскільки встановлено, що позивач здійснював роздрібну торгівлю пальним без ліцензії, то контролюючий орган правомірно прийняв рішення про застосування фінансових санкцій від 18.09.2019 року №000007/04-36-05-10/41174573 на суму 250 000грн. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем надано апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що на підставі акта перевіри відповідачем винесено рішення, яким до позивача застосовані фінансові санкції в розмірі 250 000грн. за здійснення торгівлі пальним без ліцензії. Рішення відповідача не містить інформацію про завершення заходів з утворення і початку функціонування Державної податкової служби, тому вважає, що рішення винесено не уповноваженою особою. Зазначає, що стаття 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не регулює правовідносини щодо роздрібної торгівлі пальним. В рішенні відповідача не вказано частини статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яка встановлює порушення, що допущене позивачем. Порядок №790 не передбачає застосування будь-яких санкцій за таке порушення як роздрібна торгівля пальним без ліцензії. Зазначає, що контролюючий орган приймаючи рішення про штрафні санкції має скласти податкове повідомлення-рішення згідно статті 54 ПКУ, а не рішення. Вважає, що відповідачем винесено рішення з порушенням строків визначених для його винесення. Так, в силу Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок, затверджених Наказом Державної податкової служби України від 12.08.2008 року №534, рішення про застосування штрафних санкцій за наслідками розгляду матеріалів перевірки приймає керівник органу ДПС протягом 10 днів від дня реєстрації акта перевірки. Акт перевірки зареєстровано 29.08.2019 року, а рішення відповідача про накладення штрафу прийнято лише 18.09.2019 року, тобто поза межами строку його прийняття. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що позивач здійснював роздрібну торгівлю пальним без ліцензії, то контролюючий орган правомірно прийняв рішення про застосування фінансових санкцій від 18.09.2019 року №000007/04-36-05-10/41174573 на суму 250 000грн. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Матеріали справи містять клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про заміну відповідача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015) правонаступником Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ (ЄДРПОУ 44118658), яке задоволено та здійснено заміну відповідача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015) правонаступником Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ (ЄДРПОУ 44118658).
В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав. На питання суду, чому позивач не одержав своєчасно ліцензію надав відповідь, що не знав, що законодавство змінилося. Просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. 
Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції правильним та таким, що не підлягає скасуванню. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 з 13.09.2018 року перебував на обліку в Каменському управлінні ГУ ДПС у Дніпропетровській області, як фізична особа підприємець, державна реєстрація за №22250000000005737, як платник загальної системи оподаткування. Вид діяльності згідно з КВЕД 47.30  роздрібна торгівля пальним. Позивач є платником податку на додану вартість з 01.01.2019 року.
З 20.12.2018 року ФОП ОСОБА_1 орендує автомобільний газозаправний пункт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення фактичної перевірки контролюючим органом встановлено реалізацію скрапленого газу без наявності відповідної ліцензії встановленого зразку, про що свідчить чек №36798 від 28.08.2019 року на загальну суму 149,90 грн. за ціною  12,90 грн./л.
У зв`язку з чим відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач) від 18.09.2019 року №000007/04-36-05-10/41174573 на суму 250 000грн. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», в редакції  Закону № 2628-VIII від 23.11.2018, норми Порядок застосування фінансових санкцій, що затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються  Податковим кодексом України.
Відповідачем проведено фактичну перевірку позивача та в ході перевірки встановлено реалізацію скрапленого газу без наявності відповідної ліцензії.
Згідно із пп.75.1.3  п.75.1  ст.75 ПК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин,  фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у том числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений  ст. 80 ПК України, згідно якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено  статтею 86 цього Кодексу.
Матеріалами справи підтверджується, що 04.01.2018 року, з метою здійснення господарської діяльності позивачем зареєстровано реєстратор розрахункових операцій за №3000499574 (модель Марія-303 А1) за адресою місця розташування автомобільного газозаправного пункту ( АДРЕСА_1 ).
Відповідно до податкової декларації про майновий стан та доходи позивача за період з 13.09.2018 року задекларовано дохід у розмірі 4735,44 грн.
Згідно інформації, яка міститься в електронній базі даних «Аналітична система «Податковий блок», позивачем направлялися засобами електронного зв`язку по бездротових каналах Z звіт, які свідчать про реалізацію продукції.
На підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 27.08.2019 року №5100-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », направлень від 27.08.2019 року №5904 та 5903, відповідачем проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками. Фактична перевірка проведена відповідачем в присутності ФОП ОСОБА_1 . 
При цьому, в ході проведення фактичної перевірки відповідачем встановлено реалізацію скрапленого газу без наявності відповідної ліцензії встановленого зразку, про що свідчить чек №36798 від 28.08.2019 року на загальну суму 149,90 грн. за ціною  12,90 грн./л.
В силу вимог п.86.5. ст.86 ПК України  про результати фактичних перевірок, визначених  статтею 80 цього Кодексу, складається акт (довідка) у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», в редакції  Закону № 2628-VIII від 23.11.2018, визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
Так, відповідно до  ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  ліцензія (спеціальний дозвіл) – це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно з ч.20  ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Отже, позивач, здійснюючі  роздрібну торгівлю пальним, зобов`язаний мати ліцензію щодо здійснення такого виді діяльності. При цьому, не знання закону не звільняє від відповідальності (ст. 68 Конституції України). 
Частиною 2  ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії – 250 000 грн.
Відповідно до ч.4  ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною 2 цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.
Отже, вказана норма чітко передбачає форму рішення, а не податкового повідомлення-рішення.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених  статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» - визначає Порядок застосування фінансових санкцій, що затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790  (далі - Порядок № 790). 
Пунктом 2 Порядку №790 встановлено, що фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені  статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». 
Отже, цей порядок регулює саме механізм застосування фінансових санкцій, що передбачені статтею 17 вказаного закону.
При цьому, Порядок №790 зазначає саме про прийняття рішення, а не податкового повідомлення-рішення, таким чином спростовуються доводи позивача, що рішення про застосування штрафу мало бути прийнято у формі податкового повідомлення-рішення.
Розглядаючи нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, слід вказати на характер їх комплексного регулювання, оскільки виявлення порушень, передбачених  Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  та Порядком № 790, прийнятого на реалізацію  статті 17 цього Закону  здійснюється не виключно податковими органами, а й іншими органами (особами). 
Таким чином законодавець визначив, що приймається саме рішення (а не податкове повідомлення-рішення) в разі застосування штрафних санкцій за порушення статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Отже, законодавцем встановлена єдина форма рішення щодо застосування штрафних санкцій за порушення статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (а не податкове повідомлення-рішення). 
Таким чином, зазначене спростовує доводи позивача про те, що рішення про застосування фінансових санкцій за порушення норм  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  не може бути прийняте у формі рішення, а повинно бути прийняте лише у формі податкового повідомлення-рішення.
Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідачем дотримано встановленої форми рішення.
Згідно п.5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: 
акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; 
результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; 
матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Пуктом 6 Порядку № 790 передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Здійснення ж таких дій без ліцензії вважається правопорушенням, за яке передбачено застосування фінансових санкцій до такого суб`єкта господарювання.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої складений відповідний акт.
Слід зазначити, що податкове правопорушення - це протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, встановлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. З цього визначення випливає, що вина не передбачена як обов`язковий елемент складу податкового правопорушення. Так, податкове правопорушення є правопорушенням з усіченим складом, адже включає лише три елементи: об`єкт, об`єктивну сторону та суб`єкт.
Такого ж висновку дійшов й Верховний Суд у постанові від 27.04.2018 року у справі №820/4064/17.
Наявність факту роздрібної торгівлі пальним 28.08.2019 року позивачем не спростована. Факт роздрібної торгівлі пальним підтверджується належними та допустимими докази, а саме Z-звітами, про що зазначено в акті перевірки. 
Дії відповідача щодо здійснення перевірки позивачем не оскаржуються.
Законом передбачена штрафна санкція за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії у вигляді штрафу у сумі 250 000грн.
Згідно частин 1 та частини 2  статті 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Щодо строків визначених для винесення рішення про застосування штрафних санкцій, на які посилається позивач, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
В силу Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок, затверджених Наказом Державної податкової служби України від 12.08.2008 року №534, рішення про застосування штрафних санкцій за наслідками розгляду матеріалів перевірки приймає керівник органу ДПС протягом 10 днів від дня реєстрації акта перевірки. 
Матеріали справи містять Акт перевірки від 28.08.2019 року (а.с. 16-19), який зареєстровано 29.08.2019 року.
Також матеріали справи містять рішення відповідача про накладення штрафу, яке прийнято лише 18.09.2019 року (а.с. 20).
Позивач вважає, що оскільки рішення відповідача прийнято не в 10-ти денний строк від дня реєстрації акта перевірки, то таке рішення підлягає скасуванню.  
Оскільки позивач в позовних вимогах не оскаржує дії контролюючого органу щодо прийняття такого рішення, то  вістуні підстави для оцінки правомірності/протиправності таких дій, при цьому факт порушення позивачем вимог законодавства щодо роздрібної торгівлі пальним (торгівля без ліцензії) - встановлений. 
По суті рішення першої інстанції є правильним, при цьому, вимога п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. 
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили 03.03.2021 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 03.03.2021.
В повному обсязі постанова виготовлена 09.03.2021.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова