Ухвала
 
31 березня 2021 року
місто Київ
 
справа № 199/1136/20
провадження № 61-5125ск21
 
Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив 
касаційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року
у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна, скасування записів про державну реєстрацію,
ВСТАНОВИВ:
Дніпровська міська рада 24 березня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, залишити без змін рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2020 року.
Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
І. Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій пред`явлений позов містить такі вимоги про:
-       витребування від ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нерухомого майна, нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 373, 8 кв. м, у житловому будинку літ. А-10, на першому поверсі;
-       скасування запису про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на зазначене нежитлове приміщення за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ;
-       закриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна - 980161412101, а саме: нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 375, 6 кв. м, в житловому будинку літ. А-10 на першому поверсі.
Відповідно, позов містить вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру.
Рішення суду апеляційної інстанції оскаржується заявником повністю.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюються у розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункту 2 пункту 1 частини другої 
статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Враховуючи, що Дніпровська міська рада звернулася до суду із позовом у лютому 2020 року, застосуванню з метою визначення розміру судового збору під час подання позову до суду підлягає Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
До касаційної скарги заявником додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 38 807, 56 грн.
Однак, заявник не обґрунтувала розмір сплаченого нею судового збору, також у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій не наведені відомості про ціну позову, яка, зокрема відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України має визначатися вартістю майна (вартістю спірного будинку та земельної ділянки).
Враховуючи наведене, з метою перевірки правильності справляння судового збору у цій справі заявнику необхідно навести обґрунтування розміру сплаченого нею судового збору за подання касаційної скарги, зазначити та обґрунтувати дійсну вартість спірного нерухомого майна, з у рахуванням позовних вимог немайнового характеру, у разі необхідності здійснити доплату судового збору.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору (доплати) необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
ІІ. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки копію рішення суду апеляційної інстанції від 16 лютого 2021 року заявником отримано 24 лютого 2021 року, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції заявника.
Верховний Суд наголошує, що доказом отримання судового рішення, зокрема, може бути визнано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у разі направлення такого рішення засобами поштового зв`язку, або докази, які свідчать про отримання копії рішення суду безпосередньо у приміщенні суду (канцелярії).
Суд констатує, що заявником не надано докази на підтвердження отримання копії оскаржуваного рішення зазначеного ним дня, оскільки відмітка (штамп) та/або підпис уповноваженої особи, яка розміщена на іншому документі, ніж поштове відправлення, розписці про отримання, складеній працівником суду, не свідчить про дійсну дату надходження до Дніпровської міської ради копії судового рішення, направленої судом засобами поштового зв`язку.
Також Верховний Суд не приймає до уваги поданий заявником документ «Формування рекомендованих відправлень» із відбитком штампа Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, оскільки у зазначеному документі за межами сформованої таблиці міститься рукописний допис № 6 без зазначення адреси одержувача та найменування підприємства.
З метою вирішення процесуального питання поновлення строку на касаційне оскарження заявнику необхідно надати докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, зокрема підтвердження отримання копії оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку або безпосередньо у приміщенні суду (канцелярії) у зазначену дату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна, скасування записів про державну реєстрацію, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційні скарг вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 С. О. Погрібний