Постанова
Іменем  України      
 
17 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 357/13160/19
провадження № 61-16057 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», державний реєстратор Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко Олена Євгеніївна, 
третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду            від 05 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Голуб С. А., Ігнатченко Н. В., Таргоній Д. О.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» (далі -                              ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»), державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко О. Є., третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі -                        ПАТ «КБ «Надра»), про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява мотивована тим, що 24 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (далі -                         ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та її батьком - ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір № 330/П/33/2008/840,            за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 58 159,39 доларів США, зі сплатою 14,99 відсотків річних, строком до 22 квітня 2033 року.                 24 квітня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитом,               між позичальником та банком було укладено договір іпотеки, за умовами якого передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_2 
ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько - ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
28 листопада 2014 року у порядку спадкування за законом вона прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , у тому числі квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом                                від 28 листопада 2014 року.
15 травня 2019 року їй стало відомо, що через електронний майданчик електронної торгової системи dgf.prozorro.sale було здійснено продаж                      ПАТ «КБ «Надра» вищевказаної квартири. Початкова (стартова) ціна лоту була 604 163,90 грн.
Відповідно до протоколу електронного аукціону від 15 травня 2019 року                         № UA-EA-2019-03-19-000140-Ь переможцем електронного аукціону став  учасник - ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», ціна продажу лоту становила 120 832,78 грн.
Вважала, що аукціон з продажу активу відбувся з порушеннями Регламенту роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються (далі - Регламент ЕТС) та є недійсним, оскільки у публічному паспорті активу інформація про лот була відображена некоректно,                              не відповідала реальному його стану, що є підставою для скасування результатів аукціону.
За результатами проведеного аукціону, оформленого протоколом                       від 15 травня 2019 року був укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 06 червня 2019 року.
Проте вказаний правочин було укладено з порушенням положень законодавства, оскільки ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду               від 22 травня 2019 року у справі № 357/5375/19 за її позовом до державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», ПАТ «КБ «Надра», третя особа -                        ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про визнання недійсним результату електронного аукціону організаторам відкритих торгів (аукціонів, «Голландського» аукціону), адміністраторам торгової системи ProZorro, а також будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам заборонено вчиняти будь-які дії, направлені на оформлення результатів аукціону від 15 травня 2019 року                               № UA-EA-2019-03-19-000140-Ь щодо продажу права вимоги за кредитним договором від 24 квітня 2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 . Також заборонено приймати, оформляти та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів, зокрема вносити зміни до Державного реєстру іпотек. ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» та державне підприємство «Сетам» були повідомлені про наявність зазначеної вище ухвали суду про забезпечення позову.
05 листопада 2019 року ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» зареєструвало право власності на спірну квартиру. 
Позивач вважала, що ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» у порушення заборони вчинення дій щодо спірного майна зареєструвало за собою право власності на квартиру відповідно до положень статті 37 Закону України «Про іпотеку». Вказаними діями товариством порушено положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», також її, як спадкоємця боржника, не було повідомлено про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. Спірна квартира є єдиним її житлом. 
Перехід права власності на вказану квартиру до відповідача є незаконним,             а рішення та запис про право власності повинні бути скасовані.
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень                                від 05 листопада 2019 року про реєстрацію права власності на квартиру                      АДРЕСА_1                                     за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», прийнятого державним реєстратором Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області; поновити запис про її право власності на вищевказану квартиру.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 20 березня 2020 року у складі судді Орєхова О. І. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 листопада 2019 року                          про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», прийнятого державним реєстратором Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Науменко О. Є., номер запису про право власності 34014369. У задоволенні позову в частині поновлення запису про право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що квитанцією про відправлення та описом вкладення до листа від 07 червня 2019 року підтверджується, що ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» направило позивачці повідомлення про відступлення права вимоги і вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 11 червня 2019 року вищевказані документи були особисто отримані позивачем, тому посилання останньої на те, що вона не отримувала вказану вимогу є безпідставними. 
Позивач не є позичальником або майновим поручителем, тому положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюються на ці правовідносини щодо звернення стягнення на спірну квартиру.
Разом з тим ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                             від 22 травня 2019 року у справі № 357/5375/19 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, заборонено у тому числі вчинення будь-яких дій щодо спірної квартири, направлені на оформлення результатів аукціону                   від 15 травня 2019 року щодо продажу права вимоги за кредитним договором від 24 квітня 2008 року, оформляти та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів, зокрема вносити зміни до Державного реєстру іпотек щодо відомостей про Іпотекодержателя за договором іпотеки                      від 24 квітня 2008 року. Проте у порушення встановленої вказаним судовим рішенням заборони 06 червня 2019 року між банком та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» укладено договір відступлення прав вимог за кредитним договором,                          а 05 листопада 2019 року здійснено державну реєстрацію права власності              на спірну квартиру за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП». Таким чином, договір відступлення права вимоги за кредитним договором та подальша державна реєстрація права власності на спірну квартиру, проведена державним реєстратором,                у період заборони вчинення будь-яких дій щодо неї, яка накладена зазначеною ухвалою суду, є порушенням положень законодавства. 
Відсутні правові підстави для задоволення вимог позивачки щодо поновлення запису про її право власності на спірну квартиру, так як при внесенні записів до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав, а також поновлює записи про речові права на нерухоме майно, які існували до проведення державної реєстрації прав.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» задоволено, рішення суду першої інстанції                        у частині задоволення позову ОСОБА_1 скасовано, у цій часині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відсутні докази реєстрації ухвали суду про забезпечення позову про заборону вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року у справі № 357/5375/19 скасовано заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою суду від 22 травня 2019 року. Таким чином, на час реєстрації права власності на спірну квартиру,                            05 листопада 2019 року, було відсутнє вказане обтяження, тому відповідачами положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не порушено. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2020 року відкрито                          касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу           № 357/13160/19 з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. 
У листопаді 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що посилання ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на те, що встановлені ухвалою суду обмеження не були зареєстровані                                     у відповідному державному реєстрі не можуть буди підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про існування у відповідача права вільно розпоряджатися спірним нерухомим майном. 
Апеляційний суд безпідставно прийняв нові докази, які не були подані до суду першої інстанції, а саме ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року у справі № 357/5375/19, якою скасовано заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою суду                              від 22 травня 2019 року.
Позивачка, прийнявши спадщину, замінила свого батька у зобов`язанні і стала позичальником у правовідносинах з ПАТ «КБ «Надра» по кредитному договору від 24 квітня 2008 року, унаслідок чого до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Спірна квартира є єдиним житлом позивача, інше житло у неї відсутнє.
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
24 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та батьком ОСОБА_1 -                   ОСОБА_2 , укладено кредитний договір № 330/П/33/2008/840,                     за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 58 159,39 доларів США, зі сплатою 14,99 відсотків річних, строком до 22 квітня 2033 року                    (а.с. 10-12). 
24 квітня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитом,               між позичальником та банком укладено договір іпотеки, за умовами якого передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 73-74).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 листопада 2013 року (а.с. 14).
28 листопада 2014 року у порядку спадкування за законом ОСОБА_1  прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , у тому числі квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом                           від 28 листопада 2014 року (а.с. 15).
15 травня 2019 року через електронний майданчик електронної торгової системи dgf.prozorro.sale було здійснено продаж ПАТ «КБ «Надра» вищевказаної квартири. Початкова (стартова) ціна лоту була 604 163,90 грн.
Відповідно до протоколу електронного аукціону від 15 травня 2019 року                         № UA-EA-2019-03-19-000140-Ь переможцем електронного аукціону став учасник ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», ціна продажу лоту становить 120 832,78 грн (а.с. 19).
За результатами проведеного аукціону, оформленого протоколом                       від 15 травня 2019 року був укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 06 червня 2019 року, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» права вимоги                         за кредитним договором від 24 квітня 2008 року (а.с. 20-21). 
06 червня 2019 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, за умовами якого                  ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» права вимоги за договором іпотеки від 24 квітня 2008 року (а.с. 75-76).
Отже, відповідно до положень статей 512-514, 516 ЦК України                                  ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» набуло право вимоги, як новий кредитор за кредитним договором від 24 квітня 2008 року та договором іпотеки від 24 квітня                2008 року.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                          від 22 травня 2019 року у справі № 357/5375/19 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», ПАТ «КБ «Надра», третя особа - ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про визнання недійсним результату електронного аукціону заяву ОСОБА_1 задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_1 до державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», ПАТ «КБ «Надра», третя особа - ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», про визнання недійсним результату електронного аукціону шляхом заборони організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (аукціонів, «Голландського» аукціону), адміністраторам торгової системи ProZorro.Продажі, державному підприємству «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», а також будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на оформлення результатів аукціону № UA-EA-2019-03-19-000140-Ь від 15 травня 2019 року щодо продажу права вимоги за кредитним договором  від 24 квітня 2008 року № 330/П/33/2008/840, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 ,             а також приймати, оформляти і передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів, зокрема вносити зміни до Державного реєстру іпотек щодо відомостей про Іпотекодержателя за договором іпотеки від 24 квітня                    2008 року, посвідченим Другою білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-2002, на час розгляду справи                     № 357/5375/19 до набрання законної сили судовим рішенням (а.с. 22-23).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                          від 15 жовтня 2019 року у справі № 357/5375/19 заяву ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» задоволено, заходи забезпечення позову, що застосовані ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня               2019 року, скасовано. 
07 червня 2019 року ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про усунення порушень і повернення заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2018 року, що підтверджується копією квитанції про відправлення публічного акціонерного товариства «Укрпошта» та опису вкладення до листа (а.с. 77-78).
05 листопада 2019 року державним реєстратором Томилівської сільської  ради Білоцерківського району Київської області прийнято рішення                                      про реєстрацію права власності за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, проте постанова апеляційного суду підлягає зміні щодо мотивів відмови у задоволенні позову  ОСОБА_1 .  
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до пунктів 1, 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень               (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються  у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.
Частиною першою статті 10 цього Закону передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею)                             за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. 
Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав.
У силу положень статті 37 цього Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Судом установлено, що позивачкою оскаржуються рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 листопада 2019 року щодо реєстрації за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» права власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 .  
Верховний Суд звертає увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію.                 Отже, позовні вимоги про визнання недійсним рішення державного реєстратора не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів позивачки, оскільки судове рішення про задоволення таких вимог                               не є підставою для внесення запису про право власності позивачки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чого прагне                       ОСОБА_1 . 
Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного                 Суду: від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, провадження                 № 11-474 апп 19; від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18, провадження                         № 12-135 гс 19.
Отже, скасування вищевказаного рішення державного реєстратора                       не відновить прав позивачки на спірне нерухоме майно, оскільки є чинним правочин, який був підставою для реєстрації новим власником права власності на квартиру, є чинними дії щодо проведення торгів. При цьому, оскаржуючи дії державного реєстратора, позивачка в обґрунтування своїх вимог по суті оспорює проведений аукціон з продажу предмета іпотеки (договір купівлі-продажу), що є недопустимою заміною предмета доказування.  
Таким чином, ефективним способом захисту порушених прав позивачки                            є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а оспорення відповідного правочину, на підставі якого                ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» набуло право власності на спірну квартиру.  
Ураховуючи викладене, апеляційний суд по суті правильно вирішив спір та вірно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , проте дійшов помилкового висновку щодо мотивів такої відмови. 
Верховний Суд дійшов висновку про необхідність зміни оскаржуваної постанови апеляційного суду щодо її мотивів.
Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд                          у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня                   2020 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова 
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець