ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 804/5067/16
адміністративне провадження № К/9901/10081/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області
про стягнення вихідної допомоги, стягнення компенсації за затримку розрахунку,
провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 (головуючий суддя - Чабаненко   С.В., судді - Чумак С.Ю., Юрко І.В.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1.   У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення вихідної допомоги, стягнення компенсації за затримку розрахунку.
2. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2017 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ МВС в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті позивачу вихідної допомоги у розмірі, відповідно до довідки про основні види грошового забезпечення від 25.10.2016 №131. Стягнуто з відповідача на користь позивача  компенсацію за затримку розрахунку, починаючи з 06.11.2015 у розмірі грошового забезпечення, відповідно до довідки про основні види грошового забезпечення від 25.10.2016 №131 по день фактичного розрахунку.
3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Зобов`язано ГУ МВС України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на підставі довідки про основні види грошового забезпечення від 25.10.2016 №131. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
4. Постановою Верховного Суду від 07.02.2019 вказані судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
5. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 10 891,32 грн.
Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 07.11.2015 по 05.09.2019 в розмірі 91 373,28 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
6. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач та відповідач звернулися до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційними скаргами.
7. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 провадження у справі №804/5067/16 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №804/1382/16.
Короткий зміст ухвали апеляційної інстанції
8.   Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 мотивована тим, що рішення у справі №804/1382/16 буде мати значення для розгляду цієї справи, зокрема, щодо наявності підстав для виплати позивачу вихідної допомоги у зв`язку зі звільненням зі служби в органах внутрішніх справ за скороченням штатів.
9. Суд апеляційної інстанції вказав, що є неможливим вирішення питання щодо наявності підстав для стягнення вихідної допомоги при звільненні на користь ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням у справі №804/1382/16, предметом спору у якій є питання щодо правомірності наказу ГУ МВС Дніпропетровській області від 06.11.15 № 485о/с та поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
10.   У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020.
11. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати, провадження у справі поновити та передати справу для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.
8.   В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував того, що предметом позовних вимог у цій справі є стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за затримку розрахунку, та ці вимоги мають індивідуальний характер. Позивач вважає, що обставини, які підлягають встановленню під час вирішення спору у цій справі, не відносяться до предмета доказування у справі №804/1382/16. 
9. Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області подано відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Вказує, що підставою для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби є звільнення з органів внутрішніх справ, яке позивач оскаржує в межах справи №804/1382/16, тобто рішення у справі №804/1382/16 бути мати значення для розгляду цієї справи.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
10.   Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2020 для розгляду справи №804/5067/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Дашутін І.В., Мельник-Томенко   Ж.М.
11. Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2020 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
12. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного адміністративного суду №377/0/78-21 від 04.03.2021 призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Дашутіна І.В., що унеможливлює його участь у розгляді судової справи.
13. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 для розгляду справи №804/5067/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., судді: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко   Ж.М.
14. Ухвалою Верховного Суду від 04.03.2021 адміністративну справу прийнято до провадження вказаною колегією суддів та призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування
(в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин)
15. Кодекс адміністративного судочинства України
15.1. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
IV. Позиція Верховного Суду
16. Згідно з ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
17. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
18. З огляду на вищезазначені вимоги КАС України для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
19. Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
20. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.  Наведена правова позиція була неодноразово викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 18.09.2018 у справі №9901/314/19 та від 16.10.2019 у справі №800/330/17.
21. Предметом спору у справі, що розглядається, є бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті позивачеві вихідної допомоги у зв`язку зі  звільненням зі служби у запас Збройних Сил (з постановленням на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів), у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача зазначений вид допомоги, а також компенсацію за затримку її виплати. Ці вимоги мають індивідуальний характер, стосуються правомірності дій та рішень відповідача, які позивач, посилаючись на конкретні норми права та обставини, розцінює як такі, що порушили його права і свободи.
22. Натомість, як встановлено судом апеляційної інстанції, предметом спору у справі №804/1382/16 є правомірність наказу ГУ МВС  Дніпропетровській області від 06.11.2015 №485о/с в частині звільнення у запас позивача та поновлення позивача на займаній посаді. Тобто обставини, які підлягають встановленню під час вирішення спору в цій справі, не відносяться до предмета доказування у справі №804/1382/16.
23. Суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі, не зазначив, у чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, а також не зазначив про неможливість апеляційного адміністративного суду самостійно встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета судового розгляду в цій справі.
24. Верховний Суд враховує висновок апеляційного суду про те, що результати розгляду справи №804/1382/16 можуть вплинути на вирішення справи №804/5067/16, однак вважає за необхідне зазначити, що для зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України необхідна наявність об`єктивної неможливості розгляду справи. Касаційний суд звертає увагу, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
25. На переконання колегії суддів Верховного Суду, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини не свідчать про неможливість суду апеляційної інстанції самостійно встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета судового розгляду в цій справі, щодо бездіяльності відповідача у проведенні розрахунку з позивачем на підставі винесеного ним наказу про звільнення, як і вирішити питання щодо наявності порушеного права або законного інтересу позивача. Отже, у цій справі не встановлено необхідних умов для зупинення провадження, які передбачені пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України.
26. Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.
27. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
28. Таким чином, Верховний Суд вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 України, що в силу ст.   353 КАС України є порушенням норм процесуального права та має наслідком направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
29. Підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
30. З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що касаційна скарга позивача підлягає задоволенню, оскільки судове рішення суду апеляційної інстанції не було прийнято у повній відповідності до норм процесуального права, ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
31. З огляду на те, що справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, питання про стягнення судових витрат має вирішуватися не Верховним Судом, а тим судом, який прийматиме рішення по суті спору.
Керуючись статтями   3,   341,   345,   349,   353,   355,   356,   359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .
2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року скасувати , а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко