ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/21202/20	Головуючий у 1-й інстанції кунцьо С.В. 	
Провадження № 33/817/41/21 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч.1  ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 29 січня 2021 р. в м. Тернополі адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2020 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
В апеляційній скарзі особа, притягнута до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стверджує, що, розглянувши справу без його участі, суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права, в тому числі і право на захист. 
Посилається на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції УПП в Тернопільській області його було повідомлено, що розгляд справи буде проводитись за адресою місця реєстрації (проживання) на дату, яка буде вказана у повістці, оскільки йому невідомо, коли саме буде заслуховуватись справа. 
Вказує, що станом на 11 грудня 2020 року жодної повістки не отримував, а отже вважає, що про розгляд справи був повідомлений неналежним чином.
Зазначає, що процедура огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, зазначає, що під час огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими не було роз`яснено право, що у випадку його незгоди з результатами даного огляду, такий огляд може проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце її розгляду, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав.
Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.
Що стосується суті розглянутої апеляційної скарги.
Твердження апелянта про те, що, розглянувши справу без його участі, суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права, в тому числі і права на захист, - є необґрунтованим, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчить його особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №038543 від 30.11.2020 р., копію якого він отримав на руки, і саме в цей день справа була розглянута.
Окрім цього, ОСОБА_1 як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП, щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 30 листопада 2020 року о 17.48 год. в м. Тернополі по вул. Золотогірська, 2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510», прилад № ARLM-0278, принтер № ARLK-0062, що показав результат 1,11 % проміле, з яким ОСОБА_1 був згідний та відмовився пройти такий огляд в медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп"яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9"а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння. 
В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038544 від 30 листопада 2020 року, 31.11.2020 року о 17 год. 48 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернопіль по вул. Золотогірська, 2, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Citroen Berlingo, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 11.3, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ст.124 КУпАП. 
Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 погодився в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510», прилад № ARLM-0278 (повірка дійсна до 27.03.2021р.), результат на табло 1,11% проміле, з яким був згідний та відмовився їхати в медичний заклад для проведення такого огляду.
Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №038543 від 30 листопада 2020 року, акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу «Драгер Алкотест 7510», за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_1 .
При цьому зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає. 
Будь-яких заяв, зауважень, скарг при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував. 
Крім цього, у протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_1 у графі "пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення" вказав, що "вину визнає".
Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також доведена і письмовими показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до яких 30 листопада 2020 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 в їх присутності погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора алкотест «Драгер Алкотест 7510» № ARLM-0278, на табло якого висвітлило показник 1,11 проміле. Водій з результатом був згідний.
Вказані вище письмові пояснення свідків підписані ними власноруч та сумнівів не викликають.
Відомості, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, а також пояснення вказаних свідків підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності вказаних свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння в медичному закладі.
Тому твердження апеляційної скарги, що під час огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими не було роз`яснено право, що у випадку його незгоди з результатами даного огляду такий огляд може проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, є безпідставними.
Таким чином, приходжу до висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2020 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

                                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 11 грудня 2020 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.
Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського 
апеляційного суду Г. І. Коструба